112 
har sâ stora ansprâk pâ fuktighet, är det icke underligt, 
att den icke kan blomma pä ßokenäsets torra gruskalk 
andra är, än dä nederbörden är mycket stör. Och säväl 
är 1867 som i synnerhet ären 1891 och 1892 utmärkte sig 
genom ovanligt ymnig nederbörd under mànaderna Maj, 
Juni och Juli, hvilken ârstid i Skäne annars är relativt fat- 
tig pä rägn. Under är 1867 uppmättes i Karlshamn (den 
närmaste plats, där nederbördsobservationer detta är gjor- 
des) i Maj 19,3, i Juni 46,6. i Juli 74,2 summa 140, i m. m. 
Under 1891 foil pä Tomarp, beläget omkring 3 km. frän 
Bokenäset, i Maj 36, o, i Juni 27,9, i Juli 84, i summa 148, o m. 
m. och är 1892 i Maj 36, o, i Juni 102, o och i Juli 24,8, summa 
162,8 m. m. I Aug. 1891 var nederbörden vid Tomarp 123,4 
m. m. och i Aug. 1892 67,4 m. m. 
Om nu Epipogon. säsom det af de Warodellska upp- 
gifterna om dess växelokaler tydligt framgär, för sin ut- 
veckling behöfver mycket fuktighet, sä är det klart, att 1892 
skulle vara ett synnerligen godt Epipogonär pä Bokenäset: 
271,4 m. m. nederbörd under tiden Maj— Aug. 1891, dä väx- 
ten, om den icke hann att i särdeles stört antal komma tili 
blomning, dock förberedde sig därtill sä väl, att den 1892, 
da nederbörden var nästan lika stör, künde utveckla en 
den allra yppigaste blomning. 
Af stört intresse skulle det säkert vara, om nägon 
botanist ville undersöka, om förhällandet är nägot liknande 
pä växeställena vid Börringesjön. 
Ar 1892 funnos i Kristianstadstrakten äfven andra Or- 
chideer i större antal och i frodigare exemplar än vanligt. 
Sälunda säg jag, för att anföra blott ett exempel, Neottia 
Nidus avis säväl pä Bokenäset och vid Ignaberga som pä 
andra Ställen talrikare och frodigare än jag nägonsin sett 
denna växt. Frän hvarje rotstocksknippe utgingo 4—5 el- 
ler än flere blomstänglar i stället för en enda, som annars 
är det vanliga. 
