118 
klipptes och odlades i 5 à 10-procentig rörsockerlösning. 
Med undantag af Tradescantia Loekensis och Beta vulgaris, 
hvilkas blad blefvo anthocyanfria, gâfvo försöksväxterna 
mer eller mindre utpräglad~ anthocyanfärgning. Med hän- 
syn tili den af Overton uppställda satsen. att försök öfver 
anthocyanbildning vid sockerkultur torde utfalla negativt 
i alla de fall, der den naturliga anthocyanfärgningen härrör 
af epidermiscellers rôda ceîlsaft, har förf. vidare visât, att 
denna sats lider inskränkning i sä manga fall, att den icke 
kan tillerkännas ens relativ giltighet. Anthocyanfärgning, 
härrörande uteslutande af vid epidermis bundêt färgämne, 
erhölls nemligen vid sockerkultur hos följande försöksväx- 
ter: Oplismenus imbecillis, Evonymus radicans (bägge med 
panacherade blad) samt hos Planta go major , Ëïiphorbia 
Cvparissias och Phytolacca decandra (med normalt färgade 
blad). Jemte epidermis voro i följande fall celler, tillhörande 
mesofyllet, anthocy anförande : Rumex domesticus, Tussilago 
Far far a och Epilobium parviflorum. Medan Overtons sun- 
dersökningar hade ledt tili den uppfattningen. att direkt be- 
lysning af kulturerna linge anses utgöra en för anthocyan- 
s'yntesen nödvändig faktor, iakttog förf. vid försök med 
Oplismenus imbecillis och Rumex domesticus, att anthocyan- 
bildning kom äfven 1 mörker till stand. Rödfärgningen, 
som här likväl var relativt obetydlig, förstärktes i hög grad, 
sedan kulturerna öfverförts i ljus, hvarför vid anthocyanbild- 
ning belysning utgör en denna process kräftigt befoVdrande 
faktor. 
Alla tidigare försök, som af olika forskare anställts i 
afsigt att öfverföra anthocyanfria kronblad tili anthocyan- 
färgade, hade konstant gifvit negativa utslag. Vi d socker- 
kulturförsök med afskurna blomkronor af Viburnum Opulus 
i dess odlade, sterila form fann förf. emellertid, att dessa 
blomkronor utbildade kräftig anthocyanfärgning. Liksom 
beträffande öfriga försöksväxter gjordes här den iakttagel- 
sen, att anthocyanbildning uteblir eller i hög grad reduceras, 
när växtdelarna hallas submersa. Till samma slutsats ledde 
ett försök med inllorescenser af en Antirrhinum rnajus med 
purpurfärgad blomkrona. Nedförda i knoppstadiet under 
vatten, gâfvo nemligen dessa märkbart blekare blommor 
än knoppar, som fatt öppna sig pä vanligt sätt. Fenomenet 
sättes i samband med Richters undersökningar öfver häm- 
mad anthocyanbildning och förklaras sâsom en följd af 
bristande tilïgâng pä syre. 
I anslutning tili anatomiska undersökningar öfver 
försöksmaterialet, hvilka närmast afse anthocy anfärgämnets 
topograh, beröres anthocy anbildningens samband med stär- 
kere- och garfämneproduktion. stomacellernas förhallan- 
de hos växter. der epidermiscellerna i öfrigt utveckla an- 
thocyan, jemte ätskilliga andra fragor. Förf. lemnar slut- 
ligen i de punkter, som undersökningen omfattar, en refe- 
rerande sammanställning af de senare ärens viktigare an- 
thocvanlitteratur (efter är 1906t. 
Gertz. 
