161 
Förteckning öfver ön Hvens fanerogamer och 
kärlkryptogamer. 
Af Georg Pählman. 
Efterföljande uppsats är resultatet af ett antal bota- 
niska excursioner pä ön Hven under âren 1910—12. Ex- 
cursionerna hafva företagits under olika tider af vären, 
sommaren och hösten, och hvarje del af ön har noga un- 
dersökts; jag vägar derför hoppas, att offentliggörandet ai 
mina dervid förda anteckningar skola gifva en nâgorlunda 
fullständig bild af floran pâ denna i mänga afseenden 
märkliga ö, som genom freden i Roskilde 1658 kom att lyda 
under svenska kronan. 
Endast ett fàtal botanister, säsom Retzius i början af 
förra ärhundradet och G. Lagerheim under jämförelsevis 
senare tid, tyckas hafva egnat nâgon mera ingäende upp- 
märksamhet ät Hvens flora. 
Linnés afsikt att besöka Hven kom ej tili utförande, 
hvilket framgâr af en anteckning af den 7 / 8 1749 i Skänska 
resan, lydande sälunda: »Hven, en ö i sundet, om 1 mils 
längd och 1 /* mils bredd, läg ütanför kalkugnen, */* mil frân 
landet. Densamma är namnkunnig af det Observatorium 
Uranienborg, som den vidtberömde astronomen Tyge Brahe 
har fordom anlagt. 
Den starka stormen hindrade mig att segla dit.» 
Är 1901 i September fann Gunnar Andersson vid ett 
tillfälligt besök â Hven den i Sverige förut ej iakttagna 
Equisetum maximum. Att detta intressanta fynd skulle rik- 
ta botanisters uppmärksamhet pä den lilla ön, är heit natur- 
ligt. Nâgon mera ingäende botanisk undersökning af den- 
samma, har emellertid, sä vidt jag vet, ej hittills blifvit 
företagen. 
Innan jag öf vergär tili uppräknandet af de växter, 
som äro af mig pä Hven anträffade, vill jag i korthet yttra 
Bot. Not . 1912. 11 
