168 
dens egor, uttorkar sällan och afleder det under vinter och 
vâr samlade öfverloppsvattnet ut i hafvet. 
Vattenfyllda lergrafvar, ofta af en rätt betydande stor- 
lek, i närheten af tegelbruken, mergelgrafvar och vatten- 
hâlor pâ âkrar samt dammar eller korror, säsom de be- 
nämnas vid gärdarne, lämna tillfälle för Potamogeton- och 
Batrachiumarter, Lemnæ och Polygonum amphibium mfi. 
vattenväxter att utveckla en rik yppighet. 
Karr af större eller mindre utsträckning finnas fler- 
städes: pâ platàn i den s. k. Mâsen, pâ sluttningarne i ra- 
viner, dar källspräng framkvälla, samt pâ kustlandet ne- 
danför dvlika raviner. 
Nomenklaturen är densamma som i Förteckning öfvev 
Skandinaviska växter utgifven af Lunds Botaniska För- 
ening, Lund 1907. 
Graminéer och Cyperacéer äro delvis granskade, delvis 
bestämda af Konservator O. Holmberg, Salic.es af Ama- 
nuensen Heribert Nilsson, samt Rosce delvis af Rektor 
S. Almquist. En del Rosæ hafva sändts till annan specia- 
list för bestämning, men äro ännu ej äterkomna. Amanu- 
ensen Doktor H. Dahlstedt har granskat och bestämt 
Taraxaca och Hieracia. 
Angäende lokaluppgifterna bör päpekas, att de i min 
uppsats ofta förekommande benämningarna Norra och Söd- 
ra Tuna hvarken finnas upptagna pâ kartor öfver ön ej hel- 
ler nyttjas af öns innebyggare. Tuna by omf attar heia ön 
med undantag af Uranienborgs kungsgârd; gärdarne hafva 
nästan aldrig namn, utan betecknas endast med ett nummer. 
För att underlätta Orienteringen för den intresserade, har 
jag kallat den delen af Tuna by, som ligger norr om vägen 
Bäckviken — Kyrkbacken för Norra Tuna, den som ligger 
söder om nämnda väg för Södra Tuna. 
Dryopteris Filix mas. Vid en gârd i Södra Tuna. Annor- 
städes ej anträffad. 
