183 
De skânska fyndorterna för Aspidium-arterna. 
Af L. M. Neuman. 
1. Aspidium Lonchitis L. 
Den 14 September 1876 upptäckte Professor A. G. 
Nat hörst denna växt pâ en gärdesgärd mellan Kronovall 
och Fogeltofta kyrka. Är 1895 äterfanns den af Friherre 
Clas Kurck, som samma âr pâ en senare exkursion visade 
mig platsen och skänkte mig ett 
blad frän en af de tre tufvorna, 
som han f unnit. Det är 50 cm. 
längt och pâ midten 7 cm. bredt. 
Dess primärsegment äro djupt 
och skarpt sägade och säg- 
tändernaborstbärandesamt 
tydligt smâsâgade — sâle- 
des en dubbelsâgad form, 
som förefaller mig mindre van- 
lig. Oftast äro hos denna art de 
borstbärande sägtänderna hel- 
bräddade och omväxla med 
smärre, icke borstbärande tän- 
der, d. v. s. bladen äro olik- 
formigt enkelsägade. Under 
de senare ären har jag vid 
fiera tillfällen — senast sist- 
lidne jul — sökt den, men all- 
tid förgäfves. Gärdesgärden, 
i hvilken den växte, har genom 
tillförsel af ny sten gjorts dub- 
belt sä bred som förut, och pä 
detta sätt har den värdefulle ormbunken blifvit begrafd. 
F. Areschoug uppgifver i Skänes Flora ed. 2 pag. 
549, att den finnes »i skog bland stenar mellan Kronovall 
och Fogeltofta». Längs stora landsvägen, där ofvannämnda 
Ett förstoradt primärsegment af 
den dubbelsägade formen af As- 
pidium Lonchitis ( 2 /i). 
Bot. Not. 1912. 
