184 
gärdesgärd är uppsatt, finnes icke och fanns säkert icke 
heller, dâ floran utgafs, nägon skog. Den nägot vilsele- 
dande uppgiften var nog ditsatt för att skydda växten mot 
utrotning. 
Äran af den andra skänska lokalens upptäckande till- 
kommer Professor Sven Berggren. Den är belägen i 
hans hembygd, Höör, pà hemmanet Lângstorp. Dâ detta 
hemmans ägor äro mycket vidsträckta och utgöras af stärkt 
kuperad mark, är det icke underligt, att den efter upptäck- 
ten i slutet af 1880-talet icke af nâgon annan botanist igen- 
funnits. Oaktadt Professor Berggren godhetsfullt gifvit mig 
en mycket noggrann beskrifning pä lokalen, blefvo mina ex- 
kursioner dit den 5 och 6 November 1910 ntan résultat. Jag 
uppgaf emellertid icke hoppet, utan begaf mig, ätföljd af 
min dotter Viola, lärarinna vid Samskolan i Höör, den 
24 September 1911 äter tili platsen. Sedan vi änyo förgäf- 
ves genomsökt det af Professor Berggren anvisade omra- 
det, sökte vi i grannskapet, och min dotter hade lyckan att 
där finna tvä mycket stör a tufvor. 
Nästan alla blad hade blifvit afbetade under upp- 
växandet och hade därför blott sin halfva längd. Därefter 
hade lingonris nästan fullständigt vuxit öfver tufvorna, 
som dessutom kringgärdades af enebuskar. Att ofvan- 
ifrän se den var nästan omöjligt, men min dotter lade sig ner 
för att plocka lingon, stack sig upprepade gänger, och fann, 
sedan hennes misstankar mot enebuskarna visât sig obe- 
% 
rättigade, att det var Aspidium Lonchitis, som stuckit 
henne. Vi sökte ungefär en timmes tid efter fiera tufvor, 
men förgäfves. Trakten är emellertid sädan, att det fordras 
mycket läng tid för att genomsöka den, och mig skall det 
icke förväna, om fiera stànd komma att upptäckas där. 
Aspidium Lonchitis finnes möjligen pä ännu en lo- 
kal i Skäne, nämligen Gringelstad. Där fann Förste Pro- 
vinsialläkaren, D:r Georg Theorin, i Juni 1910 i en gär- 
desgärd ett ungt stând af en Aspidium, hvars blad endast 
voro 12—14 cm. länga med heia primärsegment och nerva- 
