185 
tur af lonchitis-typ. Sâdana juvenila ständ äro ej lätta att 
bestämma, men detta föref aller mig tillhöra A. Lonehitis. 
Âr 1911 àterfanns den icke, troligen beroende pâ den torra 
och ogynsamma väderleken. 
2. Aspidium Braurtii. Spenn. 
îanns pâ ett stalle »i mängd» redan âr 1828 af Abnfelt pa 
Skäralid och pâ ett annat stalle »ett par buskar» af Lilja 
âr 1836, men i sin Skänes Flora Säger sistnämnde författare 
âr 1870 »sedan ej âterfunnen». Emellertid tog B. F. Cöster 
under âren 1875—1889 vid fiera tillfällen den sällsynta orm- 
bunken pâ Skäralid, och Professor Hj. Nilsson har tagit 
den där pâ 2 olika platser, antagligen icke desamma som 
Cösters, hvarjämte han hösten 1911 hade den godheten att 
visa mig den ena lokalen, där jag fick fröjda mig öfver att 
fä se denna eleganta växt lefvande. Här voro blott 2 tuf- 
vor. Âr 1898 tog D:r Thorild Wulff den pâ Skäralid. Den 
andra platsen, där Professor N. sett ett större antal ständ, 
lyckades vi icke äterfmna, men i är har han där sett öfver 
20 ständ. Äfven pä Klöfvehallar har Prof. Nilsson tagit den 
sä sent som âr 1895. 
3. Aspidium lobatum. Sw. 
upptäcktes âr 1894 af Prof. Murbeck i en gärdesgärd i Be- 
nestad socken. Âr 1895 säg jag där 2 större och ett mindre 
ständ. Den 13 /e 1902 och den 18 /5 1906 voro de tvä tufvorna 
rikbladiga, hvarför jag tog ett par blad pâ hvarje. Âr 1910 
pâ hösten fann jag intet ständ, men fick sedan veta, att 
en botanist flyttat den enda resterande rotstocken tili annan 
plats. Âr 1902 upptäcktes en tufva af denna art pâ Krono- 
valls ägor af Baron Kurck, âr 1907 en annan af Jägm. 
Hemberg. Âr 1907 den 27 /t fann jag en tufva med ett fätal 
korta och smala (9 — 13X2,5 — 3 cm.) blad med heia, endast 
sägade primärsegment, tili habitus erinrande om A. Lonchi- 
tis, men otvifvelaktigt juvenil lobatum. Den 17 November 
samma âr besökte jag platsen i Jägmästare Hembergs säll- 
