187 
Om de svenska formerna af Melampyrum. 
I Botaniska Notiser 1903 p. 57—59 refererades angä- 
ende formerna af M. pratense och silvaticum. I arg. 190-1 
och 1906 redogör C. G. W esterlund för dylika. Utf Handb. 
i Norg. Fl. af A. Blytt och O. Dahl lämnas ocksä utförliga 
beskrifningar af dessa. Diagnoser af M. cristatum och sol- 
stitiale publicerades i Bot. Not. 1907 p. 63—64. 
N. Ronniger har i Vierteljahrschr. d. Naturf. Ges. in 
Zürich Jahrg. 55 (1910) publicerat ett arbete om de schwei- 
ziska formerna af Melampyrum. Och dä han nyligen gran- 
skat Botaniska Institutionen i Lund herbarieexemplar af 
detta släkte, sä kan det vara lämpligt att efter nämnda ar- 
bete af R. redogöra för de fiesta af honom urskilda for- 
merna. Vära läsare fä sedan se efter, om de svenska for- 
merna öfverensstämma med de angifna karaktärerna och 
om de hälla sig konstanta. 
M. cristatum L. sens. lat. 
1. Ssp. Ronnigeri Poeverl. 1907 (som art) blir 12 — 40 
cm. hög. Internodier 5—7 (vanl. 6), korta. Hjärtblad vid 
blomningen affallna eher förtorkade. Grenar snedt uppät- 
riktade, blombärande. Interkalarbladpar 0 eller 1. Blad 
0,5 — 0,7 cm. breda. Bland buskar. Monofyl bärgform. — 
Sk., Bl., Sm. ; Ög., Vg., Bh.,.Nrk., Vsm., Upl. — Mvergängs- 
form tili ssp. cristatum: Ög. Wärdsberg s:n, Hofvetorp 
18 2 /s 79 (A. R. Dahlgren). 
2. Ssp. cristatum L. sens, strict. Monofyl lâglandsras 
(»Thalform»). Sällsynt: Gbg. Fässberg, Lunnag. 21 / 7 1903, 
J. E. Palmer. (Vg. utan angifven lokal juli 66. Otto An- 
dersson.) Ög. Värdsberg s:n, Hofvetorp 18 2 Js 79 (A. R. 
Dahlgren). Upl. Alsike. 8. 1876, (A. Afzelius). — Öfvergangs- 
form~ tili ssp. Ronnigeri: Sdr. Vagnhärad, Furholmen juli 
1909 (Erik Asplund). 
3. Ssp. solstitiale Ronnig. 1907 (som art) är sommar- 
rasen, pä slätterängar. .(Se Bot. Not. 1907 p. 63.) — Sk., Bl., 
1., Sm., Hl., Bh., Vg., Ög., Nrk., Sdr., Upl. 
M. arvense L. sens. lat. 
1. Ssp. pseudobarbatum Schur 1853 (som art), emend. 
Kräftig, intill 50 cm. hög, vanl. rikt förgrenad, grenar bäg- 
formigt uppböjda. Internodier talrika, korta; nedtill slutli- 
gen manga marken efter blad. Hjärtblad vid blomningen 
affallna. Blad aflängt lancettlika, c. 5 mm. breda. Inter- 
kalarbladpar vanl. fiera an 1 (1—4); interkalarblad och gre- 
narnes öfre blad med 1—2 tänder pa sidorna. Monofyl lâg- 
landsras. — Sk. Hököpinge 28 /? 1900 (Teodor Hansson). 
2. Ssp. Schinsii Ronnig. 1909 (som art). Denna under- 
art tyckes stä närmast hufvudformen. Kräftig. Internodi- 
er relativt talrika (7). Stjälkblad 10—17 mm. breda. Mono- 
fyl bärgform. — Nägot typiskt ex. har R. ej sett frân Sve- 
rige, men om ett ex. (frân Ög. Jonsberg s:n, Gränsö */t 
1880, C. F. Elmquist) skrifver R.: Diese Form neigt stark 
zu ssp. Schinzii. 
Boi. Not. 1912. 
