189 
2 par, eller saknas. Internodier fâ, lânga. Stjälkblad af- 
lânga, lancettlika. Skärmblad liksom stjälkblad' helbrädda- 
de 1. sällan med fâ svaga tänder. Utgör bärgrasen (ljusa 
skogar i mellersta bärgregionen i Schweiz). — Sm. Jung- 
frun (J. Eriksson), Wexjö (C. O. U. Montelin), Strömsberg 
(Nordstedt). Lui. Lp. Qvickjock (H. G. Simmons). Lp. 
(Laestadius: f. borealis). — 
Var. paludosum Gaud. Hls. Loos. Hrj. Wemdalen. 
3. Ssp. alpestre Brügger 1886 (som art) 10—20 cm. 
hög, enkel 1. med vanl. stenlt grenpar. Hjärtblad vid blom- 
ningen ofta kvar. Nedersta internodiet endast 1—2 (sällan 
3) cm. langt, sällan längre, de följande (ända tili första 
blomman blott 1—2) korta. Interkalarblad 1 1. 1—2. Skärm- 
blad helbräddade 1. med 1—2 tänder pa sidorna. Blad 
högst 5 mm. breda, vanl. smalare. — Jemtl. Mullfjället 29 
juli 1840 (J. W. Zetterstedt). 
4. Ssp. pratense L. sens, strict. Grenar vanl. sterila. 
Hjärtblad vid blomningen vanl. kvar och friska. Interno- 
dier länga (4—7 cm.). Interkalarbladpar högst 1. (Skärm- 
blad vanl. med tänder.) Sommarrasen pa slätterängar och 
betesmarker. (Se för öfrigt Bot. Not. 1903 p. 58.) — Sm., 
Nrk.. Dir., Jmtl., Vb.. L. L. (Læstadius: f borealis). 
(Ett ex. frän Widtsköfle 28 / 7 07 ansâgs af R. möjligen 
kunna vara en hybrid af M. silvaticum och pratense eller 
en abnorm form di pratense, men dà blommor saknades, kün- 
de R. ej afgöra hvilket som var fallet.) 
M. silvaticum L. sens lat. 
1. Ssp. silvaticum L. sens, strict, (subsp. tenuifolium 
Ove Dahl 1906). Ofvan hjärtbladen ett kort internodium; 
ur följande bladpar utvecklas endast korta grenar; därpä 
korta internodier, sedan 1—3 par kraftiga, utstäende, se- 
dan bâgformigt uppstigande, blombärande, grenar. Ofvan 
det öfversta grenparet följa talrika ( —10), blombärande 
bladpar. Interkalarblad finnas emellanât, da 1—2. Blad 
lansettlika 1. jämbreda, vanl. 5—7 ( —10) mm. breda. Skärm- 
blad vanl. icke bredare 1. större än hufvudstjälkens öfriga 
blad, sällan med tänder vid basen. — I ljusa skogar under 
buskar i bärgregionen och Föralperna. — Sk., Gtl., Vg., Ög.. 
Hls., Nrk., Upl. 
2. Ssp. intermedium Ronnig. et Schinz 1909. Vanl. 
med ett par uppâtriktade, styfva och kraftiga grenpar af 
hufvudstjälkens längd; sällan ogrenad. Förkrympta grenar 
utgä, när de finnas, redan frän hjärtbladsvinklarna. Det 
blombärande grenbladet n. alltid i vinkeln af det omedel- 
bart ofvan hjärtbladen belägna bladparet. Interkalarblad 
saknas. Internodier 2-3 cm., talrika, upptill regelbundet af- 
tagande i längd. Skärmblad n. alltid nägot bredare än bla- 
den, icke sällan med en basal tand. Blad 2—5 mm., skärm- 
blad 5—8 (—18) mm. breda. — Ängsras. I mellersta bärg- 
regionen, sällan under buskar, stiger upp i alpregionen. — 
Sk., Öl-, Sm., Gbg., Bh., Dis., Ög., Sdr., Hls., MpcLJmt., 
Vb. Lp. — Ötvergängsform tili ssp. larieetorum : Gb., Aryd; 
Vb. Degerfors. 
