209 
Bidrag till kännedomen om vegetations- 
färgningar i sötvatten. 
I. Nägra anmärkningar till begreppet vegetationsfärgning. 
(Mit deutschem Résumé.) 
Av Einar Naumann. 
(Medd. fr. Aneboda Biolög. Station. III. 1 ).) 
Inom den sötvattensbiologiska literaturen râder en ej 
ringa grad av obestämdhet just med hänsyn till begreppet 
vegetationsfärgning. Dâ man emellertid frân fiera hall 
sökt fa tili stând en bestämd definition härav, avgränsan- 
de vegetationsfärgningen sâsom ett frân vattnets blomning 
och färgning genom ensidiga masskulminationer alldeles 
skilt fenomen, mâ det tillâtas mig att i korthet sâsom en 
inledning till dessa »Bidrag» giva en redogörelse för denna 
i fackliteraturen införda indelning, ävensom en motivering 
för mitt eget harifrân avvikande sprâkbruk. 
Det är Klunzinger, som i sitt sammanfattande arbete 
om orsakerna till vattnets färg (1901) närmare utfört den 
terminologi, som sedermera accepterats av Steuer (1910). 
Kort sammanfattat är denna av följande innehâll: Dä plank- 
tonformationen tilltager i avsevärd utsträckning, utövar den 
ett bestämt inflytande pä vattenf argen ; och den färg. som 
betingas genom en samverkan av vattnets egenfärg (ofta 
mer eller mindre modifierad genom närvaro av fint förde- 
lad detritus) och de samlade planktonternas färg kallas av 
Klunzinger » vegetationsfärgningen ». Han anmärker sär- 
skilt att det här är frâgan om en blandad planktonformation 2 ) 
och ej om en ren kulmination; ty den senare är vid massut- 
veckling orsak tili den andra färgtypen: den gröna. röda 
etc. >> färgningen » . Denna färgning förorsakas alltsâ av en 
0 Medd. II âterfinnes i denna tidskrift för är 1911. 
2 ) L am pert (1910) har samma definition. 
Bot. Not. 1912. 
U 
