219 
mination. Detritusinblandningen var ringa b; och om ocksâ 
de förutom Golenkinia i formationen ingâende organismer- 
nas totalsumma vid tiden for provtagningen uppgick till 
c:ca 500 pr cm 3 , sä beider ju detta ökologiskt föga i jämförelse 
med den storartade massutvecklingen avden enda formen Go- 
lenkinia radiata • Dock har jag mer än en gäng sett nästan 
alldeles rena vegetationsfärgningar, dar en viss form domi- 
nerat som i en renkultur; men â andra sidan finner man 
ocksâ vegetationsfärgningar, förorsakade av blandningsfor- 
mationer, rena eller orena — i förra fallet nästan utan an- 
dra former än de kulminerande, i senare fallet med en större 
eller mindre mängd inblandningar av ofta talrika mera säll- 
synt förekommande former. Exempel pâ dessa olika typer 
skall jag med tiden publicera säsom Medd. frän Aneboda 
Biolog. Station. 
Golenkinia radiata beskrevs första gangen av Chodat 
(1894), som fann algen i fräga under yttre omständigheter, 
erinrande om dem jag här meddelat: den uppträdde mass- 
vis i en dämm, färgande vattnet i grönt; formationen ut- 
märkte sig genom sin renhet, ehuru tre andra former före- 
kommo säsom inblandningar. 
Sedan dess har Golenkinia aterf unnits av talrika för- 
fattare och understundom — ehuru sällan — ocksâ blivit 
iakttagen i dylika masskulminationer. Emellertid ätertin- 
nes den icke desto mindre ej i de sammanfattande syste- 
matiska förteckningar över vegetationsfärgande organis- 
mer, som blivit publicerade av Kolkwitz (1911) och av Za- 
charias (1903). 
Dâ nägra biologiska undersökningar *) över fytoplank- 
*) Säsom exempel pâ en vegetationsfärgning, i första hand 
förorsakad av en ren formation men tili en mindre del av detri- 
tusinblandning, kan anföras den av mig (1911) meddelade. Jfr 
de résultat som dar vunnos med hav och genom sedimentations- 
prov, 1. c. p. 248—249. 
2 ) Vid hittills publicerade undersökningar, dar dessa for- 
mer varit pâ tal, ha hävprov städse bildat grundvalen för den 
systematiska analysen. Att med ledning av hâvprov giva en in- 
gâende allmän-biologisk karaktäristik av sötvatten torde emellertid pâ 
