232 
emedan det ej künde avgöras, om en linje, som innehöll 
endast röda plantor, verkligen betecknade konstant rod, 
eller den egentligen var klyvande, fast rosaindividerna ej 
uppträtt pâ det ringa antalet plantor linjen innehöll. Även 
de linjer, inom vilka klyvning inträdde pâ ett ringa antal 
individer, mäste dâ ocksä kasseras, emedan annars de kly- 
vande linjerna skulle bli i allt för stör övervikt och för- 
rycka resultatet. Som minsta individantal för en linje, om 
den skulle medräknas. bestämde jag, innan nägon räkning 
företogs, 10 individer och medtog sedan ej alls röda eller 
klyvande linjer med ett mindre individantal. Följden häraf 
blev, att ej mer än 6 av c. 40 linjer künde medtagas. 
Undersökningen av F3-generationen (1912) gav föl- 
jande résultat: 
Antal röda ind. Antal rosa ind. 
2 
12 
5 
30 
47 
15 
31 
17 
2 
32*) 
>10 
0 
33 *) 
>10 
0 
34 *) 
> 10 
0 
Säsom väntat gâvo sâledes en del av de röda F 2 -plan- 
torna endast röda avkomlingar (voro konstant röda), under 
det en del gâvo bâde röda och rosafärgade (fortsatte klyv- 
ningen). Man skulle väntat förhällandet 1: 2 mellan de kon- 
stanta och klyvande Fs-linjerna, i försöket är det 1:1 (3:3), 
men antalet linjer är ju ocksä av förut nämnda skäl myc- 
ket ringa. Tvenne linjer, uppdragna av rosafärgade F 2 - 
plantor, gâvo endast rosafärgad avkomma, den ena linjen 
3 plantor, den andra 4. Den i F 2 avkluvna recessivformen 
var sâledes konstant. 
*) Dessa linjer hade jag ej i min egen trädgärd, utan pâ 
annan plats och erhöll härifrän uppgiften, att »tre parceller haft högre 
individantal än 10 och samtliga dessa tre hade endast röda plantor». 
