234 
annars Annes tillstädes, men som täckes av den starkare 
röda färgen. 
2. Den kan anses ha uppkommit därigenom, att vi 
hos den normala röda formen ej ha att göra med en egen- 
skapsenhet, utan fiera, som var för sig alstra röd färg. 
Dessa Annas utdistribuerade pä olika individer, vilka vid 
självbefruktning hälla sig konstanta. Inträffar emellertid - 
en spontan korsning — vilket säkerligen ytterst sällan är 
fallet hos Anagallis med sin stränga självbefruktning — 
mellan tvenne ind. med olika enheter för röd färg, mäste 
ur en sädan korsning utklyvas just en form, som saknar 
alla anlag för normairöd färg, säledes erhäller en annan färg- 
nyans. Vore sä fallet, skulle man natuligtvis vid korsning 
av rosaformen med ätskilliga röda individer. även frän andra 
lokaler än den, där formen päträffades, i nä got fall fä di- 
eller trihybrid, kanske en mer komplicerad klyvning, under 
det att man i andra fall mycket väl kan vänta enkel kly vning. 
3. Formen kan antagas ha uppkommit genom ba- 
stardering mellan Anagallis arvensis och Anagallis coerulea. 
Denna senare har jag aldrig sett i Hörte, oaktat mäng- 
âriga exkursioner i trakten, men Herr Richard Hansson 
uppger sig ha funnit den i ett par individer heit nära fynd- 
orten för rosaformen. Möjlighet för den nämnda kors- 
ningen har säledes förefunnits. Focke 1 ) omnämner en f. 
ß. carneis med lila- eller köttfärgade blommor, som möjli- 
gen kan vara samma form som min rosaform, och vilken 
skulle uppträda speciellt pä lokaler, där Anagallis arvensis 
och coerulea växa tillsammans. Emellertid har han ej vid 
artihciell korsning mellan de bägge färgtyperna fätt fram 
nägra carnea-mdiwider i första eller andra generationen. 
Att dryfta den större eller mindre sannolikheten för 
dessa antaganden vore tämligen meningslöst. Fallen 2 och 
3 äro tillgängliga för exakta experiment, och sädana har 
jag redan i gäng. Erhaltes av dessa ett negativt résultat, 
är det all sannolikhet för, att fallet 1 är det riktiga. Ty 
*) Pflanzenmischlinge, Berlin 1881. 
