240 
kas maskor genomgâende varit over c:a 70 ju i diameter 
(cfr de av Kolkwitz mimera använda metoderna) — före- 
faller artlistornas fattigdom pâ flagellater oeh andra for- 
mer, vilka dock äro av allra största betydelse sâsom indi- 
katorer pä vattenbeskaffenheten, mindre anmärkningsvärd. 
Författaren av derma underavdelning pâpekar ocksâ svä- 
righeten att vid biologisk analys av vatten arbeta med for- 
malinfixerade prov. 
Planktondiatomaceerna ha blivit föremäl för en sär- 
skild Publikation av den kända specialisten Dr. Astrid 
Cleve-Euler. Denna âterfinnes sâsom en andra underav- 
delning i planktonundersökningarna. 
De bâgge avhandlingarna illustreras med 12 mikro- 
fotografier av planktonformationer, samtliga med undan- 
tag av nr. 11 utmärkt skarpa och instruktiva. E. N. 
Falck, K., Bidrag tili kännedomen om Härje- 
dalens parasitsvampflora. 17 s., 4 textf. 1912. — Arkiv 
f. Bot., Bd. 12, N:r 5. 
Förf. meddelar här en fullständig förteckning med 
lokaluppgifter â alla af honom eller förut af andra i Härje- 
dalen funna parasitsvampar. Förutom en del anmärkningar 
ss. Gymnosgorangium juniperinum och foliicolum , lämnas 
beskrifning och figurer öfver den nya arten Synchytrium 
Ulmariae K. Falk et Lagerh. 
Möller, Hj., Löfmossornas utbredning i Sve- 
rige. 2. Cryphaeaceae och Neckeraecae. 86 s. — Ar- 
kiv f. Bot., Bd. 12 N:r 4. 1912. 
Samma plan följes här som i första afdelningen, Föl- 
jande former äro enl. förf. ej förut anmärkta för Sverige: 
Hedwigia albicans v. secunda och v. incana, Neckera com- 
planata v. secunda (och väl v. longifolia), N. crispa v. fal- 
cata. I slutet lemnas kartor öfver arternas och formernas 
utbredning, uppgjorda enligt rutsystemet, ss. det brukats i 
Finland och blifvit föreslaget af lektor Arnell tili begag- 
nande äfven i Sverige. 
