248 
icke funnit ytliga spermogonier. Men han fann spermatier 
i mängd i samma flik af bälen, som inneslöt karpogonier. 
Det fanns säledes icke nägot flaskformigt spermogonium som 
hos öfriga lafvar. Spermatierna uppstä heit simpelt i ströd- 
da grupper, inbäddade i bälen pä ett djup af 0,i— 0,3 nun. 
Karpogonerna hafva askogon och trichogyn som van- 
ligt, men den senare skjuter ej ut utanför bälen, utan ut- 
vecklar sig parallelt med ytan ät det häll, dar spermatierna 
uppstâ. De tyekas ha en tydlig attraktion tili spermatier- 
na, i det de utväxa ät det häll, dar en grupp spermatier 
linnas. Genom att växa ut ät och sno sig om ett sperma- 
tium visar trichogynen en större aktivitet hos denna växt 
an som blifvit iakttagen hos andra lafvar. Spermatiet sam- 
mansmälter med den trichogyn, som berört den. 
Det är tydligt att spermatier och trichogyner äro 
funktionella, och att det icke är frâga om en reducerad be- 
fruktning. 
Genom antalet af hanliga celler och sättet, hvarpä de 
uppstà, bildar Collema pulposum en intressant länk mellan 
de röda algerna och sädana askomyceter som Pyronema 
och Erysiphacece. I dess reproduktiva Struktur tinnes det 
mänga likhetspunkter tili sädana representativa släkten af 
Laboulbeniacece som Zodiomyces och Rhynchoromyces. 
Lagerheim, G., Solförmörkelsens inverkan 
pä ljuskänsliga växter. — Fauna och flora 1912, s. 106 
—110, 2 textf. 
Yid solförmörkelsen d. 17 apr. 1912 anställdes obser- 
vationer i Stockholms Högskolas växthus. Hos Calpurnia 
aurea af frön frän Australien ändrade smäbladen sin ställ- 
ning frän att vara riktade snedt uppät tili horizontalställ- 
ning, och när solen var förminskad tili 9 /io, började de intaga 
sofställning genom sänkning af bladskifvorna; men dessa 
höjde sig, sä snart solljuset äter bröt in. Hos Acaciorna 
och hos Aechyomene Elathroxylon (ambatschträdet) höjde 
sig smäbladen däremot. Desmanthus virgatus somnade 
alldeles. 
