249 
Yapp, R. H., Spiraea Ulmaria L., and its Bea- 
ring on the problem of Xeromorphy in Marsh 
Plants. — Annals of Bot. Vol. 26 (1912), s. 815—870, t. 81 — 
83, 1 1 textf. 
Författarens résultat kan sammanfattas i följande 
punkter. 
1. Han' karaktäriserar sitt arbete som ett experiment 
i species ekologi. Det är ett försök att komma underfund 
med, i hvad màn det intensiva studiet af en enda art, ökadt 
med iakttagelser öfver andra arter, kan hjälpa till att för- 
klara problemet af xeromorti hos kärrväxter. 
2. Spiraea Ulmaria är en kärrväxt, hvilkens blad äro 
tätt hâriga pâ undre sidan. Denna härighet är föremäl för 
ett slags periodicitet och framträder under vissa bestämda 
villkor. Dessa äro i det heia följande: a) Alla blad, som 
utvecklas det första äret, äro glatta. b) Pä de upprätta 
skotten pä fullvuxna ständ är det en regelmässig följd af 
glatta, delvis häriga och fullständigt hâriga blad. De tidi- 
gaste rotbladen om vären äro glatta, stjälkbladen häriga. 
c) De icke blommande skotten pä fullvuxna skott fram- 
bringa endast rotblad. De tidigaste af dessa äro glatta lik- 
som i fallet b). Därför uppvisä de successivt utvecklade 
bladen tilltagande härighet intill juni eller juli, efter hvil- 
ken tid härigheten aftager, tills slutligen pä hösten glatta 
blad äterigen utvecklas. d) Fördelningen af härigheten pä 
de delvis häriga bladen är af intresse. Uddbladet är oförän- 
derligt det mest häriga. och härigheten aftager regelbun- 
det uppifrän nedät. Enskilda, delvis häriga smäblad äga 
vanligen i kanten ett band af här, stundom med vtterligare 
band af här, som sträcka sig inät mell an hufvudnerverna. 
3. Denna perodicitet i uppträdandet af här är i själf- 
va verket ett vida spridt fenomen. Spiraea Ulmaria var 
det mest frappanta exempel som observerades, men mänga 
andra växter pä fuktig eller torr mark framvisa samma 
allmänna ordningsföljd af glatta, delvis häriga och mer 
eller mindre fullständigt häriga blad. 
