251 
s. under villkor, som antingen befordra transpiration eller 
hindra absorption. Spiraea Ulmaria har befunnnits vara 
mindre bildbar än mânga andra arter beträffande hârighe- 
ten. Mânga experiment visa, att det âr svârt att hämma 
bildningen af hâr pâ blad, som äro normalt hâriga, ehuru 
man kan inverka pà deras antal och längd. Pâ samma 
gâng motsvarar fördelningen af hâr pâ växten (beskrifven 
i punkten 2 ofvan) pâ det mest pâfallande sätt medeltalet 
af de fysiska villkoren i de naturliga omgifningarna. Sâ- 
ledes följa kurvorna för hârigheten hos Spiraea mycket 
noga medelkurvorna för afdunstningen och ljusintensiteten. 
Detta slâr in, antingen man afser de vertikala vâxlingarna 
af dessa faktorer (tack vare vegetationens täthet) eller det 
ârliga förloppet af afdunstning och ljusintensitet. 
7. Lokaliseringen af hâr pâ de endast delvis hâriga 
bladen af Spiraea (speciellt de marginala och intervenala 
hârbanden) visar en markerad öfverensstämmelse med lo- 
Kaliseringen af hvitnandet hos blad i allmänhet, när sâdant 
förorsakas av vinden etc. Anthoçyan i unga blad om vâ- 
ren, lokal verkan af frost etc. visa ofta en likadan utbred- 
ning. I anseende tili vattentillförseln äro dessa bladdelar 
(d. v. s. de marginala och intervenala delarna) fysiologiskt 
olika med de andra. De äro utsatta för att förlora vatten 
och äro likaledes mest aflägsnade frân tillförseln af vatten 
nedifrân. 
8. Bladens utveckling har af förf. beskrifvits, och 
det har visats att inga hâr utvecklas i knoppen, förrän de 
första bladen ha slagit ut och blifvit funktionsmässiga. Hä- 
ren uppträda pâ hufvudnerverna af de under utveckling 
stadda bladen och hârutvecklingen pâ dessa nerver (ânnu 
i knoppen) framskrider samtidigt med den allmänna för- 
ökningen af skottets transpiration. Men hären pâ de finare 
nerverna och öfver »parenkymöarna» blifva synliga först 
dä bladet har skjutit ut ur knoppen, d. v. s. när en del af 
det allaredan kommit i kontakt med den vttre lüften. Det 
