254 
inverka pâ en kärr- eller mossvegetation, äro komplice- 
rade. Ingen ensam faktor kan betraktas som afgörande 
vid bestämmandet, om xeromorfi fordras. En hypotes Sä- 
ger att marken är fysiologisk torr. Graden af fysiolo- 
gisk torka varierar i olika fall (t. ex. mossmark är utan 
tvifvel torrare för växten än kärrmark), liksom äfven de 
faktorer eller kombinationer af faktorer, som förorsaka 
den. Men edafiska faktorer ensamma kunna icke förklara 
det faktum, att hydrofil a och xerofila art er ute i naturen 
ofta lefva sida vid sida. Här blifva atmosferiska faktorer 
af värde. Förutsättes det att karaktärerna hos substratet 
äro sädana, att vattenabsorptionen är trog, sä kommer 
atmosferen att spela en afgörande rol. En förminskning i 
absorptionen är endast dä skadlig, när den ätföljes af en 
förökad transpiration. De hydrofila arterna, eller de mera 
hydrofila stadierna eller delar af andra växter (t. ex. 
groddplantor eller de lägsta delarna af örtartade växter) 
upptaga i det heia taget de lägre, fuktiga lagren af Ve- 
getationen. Â andra sidan äro de mera xerofila arterna 
eller de mera xerofila delarna af andra, sädana, som växa 
under svärare transpirationsvillkor ; t. ex. gröna växter 
och sädana, som intaga de torrare, mera exponerade lag- 
ren af Vegetationen. 
Edafiska och klimatiska faktorer, växtformerna hos 
olika arter, med däraf beroende olikheter i exposition 
och skugga, vegetationsperiodens längd, och antagligen 
andra faktorer, alia taga efter all sannolikhet sin del i 
afgörandet af de behof eller öfriga speciella fordringar 
som régulera transpirationen hos sumpväxterna. I kort- 
het sagt: Dä man medgifver, att skyldigt afseende bör 
fästas pä växtlokalens generella natur, upplöser sig i själfva 
verket heia frägan i ett ofvervägande af de olika Proble- 
men hos de individuella arterna. 
