270 
föreligga alllsâ här ganska slâende exempel pâ missför- 
hâllande mellan producenter och konsumenter; d. v. s. 
prov sädana som dessa skulle utan vidare undersökning 
ha anförts sâsom talande bevis pà ett tili detritusnäring 
hänvisat zooplankton. 
Efter vad som blivit visât vid Biologis ka Sta- 
tionen i Lunz (Ruttner 1909), har det dock insetts 
vara ganska ohällbart att konstruera dylika teorier med 
stöd av hâvprov aliéna. Emellertid föreligga i literatu- 
ren en Serie upplysningar om dylika alger saknande 
och av zooplankton dominerade hâvprov frân olika trakter 
av världen; tack vare Lunzerstationens undersökningar 
anses visserligen numera dylika prov ej lämna nägra som 
halst säkra upplysningar om det verkliga förhällandet mel- 
lan konsumenter och producenter. Det har i stället (sä 
t. ex. hos Steuer 1910, p. 631) blivit framhällit, att centri- 
fugen bör lämna det definitiva svaret pä dessa frägor. 
Emellertid torde häremot kunna anföras, att redan en 
noggrann tarmundersökning i mänga fall med säkerhet 
kan giva ganska goda upplysningar om dessa förhällan- 
den, vilket är av stör vikt, allra hälst dä det är frägan 
om material frän svärtillgängliga trakter, därifrän, centri- 
fugprov knappast kunna erhällas. 
Vad diatomacéerna beträffar ställer sig denna tarm- 
undersökning mycket lätt att utföra sedan materialet väl 
blivit monterat; Dakin (1908) är en av dem, som härför 
meddelat tekniska anvisningar. Med hänsyn tili andra al- 
ger 9 kan emellertid en dylik tarmundersökning endast del- 
vis genomföras och kräver för dessas vidkommande en 
avsevärt mera övad iakttagelseförmäga än den utomor- 
dentligt enkla undersökningen med häns} 7 n tili kiselalger. 
Det är da frägan om, vilka résultat en dylik närings- 
undersökning, ett dylikt »diatomacéprov » , kan lämna. Sva- 
9 Den av mig använda analysgangen härvidlag skall jag 
meddela längre fram. 
