291 
zeln und aufrechter. G. dumetorum Rap. — Triften. Weg- 
ränder; 5. 6 Mollugo L. 
Fritsch, Exkursionsflora für Österreich, 1909, p. 573, 
har följande framställning: 
B. länglich-verkehrt-eiförmig, vor der Spitze meist verbrei- 
tert 27 
B. lanzettlich, vor der Spitze weniger o. gar nicht verbrei- 
tert; Rispenäste kurz, aufgerichtet, lockerblütig; Btstiele 
meist verlängert. Verbr. (?) 
erect um Huds. Aufgerichtetes L(abkraut). 
' B. ziemlich derb, oft etwas glänzend, ohne deutliche Seiten- 
nerven; Btstand dichtblütig. Verbr. u. hfg. 
mollugo L. Gemeines L(abkraut). 
27 < B. dünn, matt, im getrockneten Zustande mit deutlichen 
Seitennerven, auffallend kurz ; Stg. oft sehr verlängert, nicht 
selten klimmend ; Btstand sehr ausgebreitet. Verbr. (?) 
datum Thuill. Hohes Lf abkraut). 
En utmärkt framställning af Österrikes Galium Mol- 
lugo-former lämnar H. Braun i Österreichische Botanische 
Zeitschrift, 1892, p. 130 etc. Stödd pä ett rikt material och 
med tillfälle att göra observationer in natura gör Braun 
gällande, att Galium Mollugo L., G. elatum Thuill. och G. 
erectum Huds. tillsammans utgöra en, màngformig art. 
Dâ olika författares uppgifter i ämnet sälunda växlat 
högst betydligt och tili följd däraf ätminstone i Sverige 
râdt en allmän ovisshet om Galium Mollugo-formernas be- 
gränsning, är mähända nedanstäende framställning af den- 
samma icke alldeles öfverflödig. Till grund för den ligger 
i hufvudsak Brauns Studie, tili hvilken hänvisas beträffande 
Synonymik, formernas utbredning i Europa etc. 
Galium mollugo L. 
Hufvudarten: upprät, högväxt; stjälk grof, omkring 
3 mm i diam., nedtill ogrenad, hvitgrön, internodier ofta 
öfver 1 dm länga, nedtill uppsvällda, benhvita; blad jämn- 
breda, 2—2,5 cm länga, 4—5 mm breda, mot spetsen ej af- 
smalnande, trubbiga med kort udd, fasta, ej genomskinliga. 
