292 
nervnät ej urskiljbart; blomställning yfvig, begränsad tili 
stjälkens öfre parti, dess nedre grenar förlängda, vinkelrätt 
utstäende, blomsamlingar rundade eller aflänga, jämförelse- 
vis täta, blomskaft fina, under och efter blomningen ut- 
spärrade, korta, 2—3 mm länga; blommans bräm 4,3 mm 
vidt, dess flikar äggrunda, tvärt tillspetsade; frukt liten, 1— 
1,5 mm lang, 1,5 mm bred. 
Utbredn.: Sk.— Äng. 
Till de skäl. som förmätt H. Braun att tili typ för 
Linnés Galium Mollugo välja nu beskrifna form, kunna fo- 
gas ännu nägra, nämligen dels att i Sverige sedan gam- 
malt just samma växt ansetts vara den verkliga Galium 
Mollugo L., dels att den af Elias Fries pä den gamla Lin- 
neanska lokalen »Stäket Uplandiae« insamlade Galium Mol- 
lugo tillhör densamma formen. Anmärkningsvärdt är, att 
G. Mollugo ännu pâ Linnés tid var ytterligt sällsynt, »ra- 
rissima in Sueeia planta» (Linné, Flora suecica, 1755, p. 44). 
För sin stora utbredning nu för tiden har den väl att tacka 
den intensiva foderväxtodlingen. 
Den häriga formen af G. Mollugo — pubescens Schrad. 
— sä allmän i Österrike, synes i Sverige vara rätt sällsynt. 
Exemplar af densamma äro sedda frän: Sk. Blommeröd 
vid Öfvedskloster (Gerhard Aberg); Gräen vid Landskrona 
(Birger Nilsson-Kajanus) — Upl. Stäket (El. Fries) — Mpd. 
Alnön (G. Holm). Härigheten framträder t}Mligast pä stjäl- 
kens mellersta internodier; blomställningsgrenarna äro (i 
motsats tili hvad fallet är hos Mollugo-lika former af G. 
Mollugo X verum) glatta. 
Forma angustifolium Leers : uppstigande — halft ned- 
liggande; stjälk gracil. 1—2 mm i diam., oftast grenad, ljus- 
grön, internodier kortare, 5—10 cm länga, nedtill knappt 
uppsvällda; blad jämnbredt lancettlika, smala, omkr. 2,5 cm 
länga, 2—3 mm breda, mot spetsen afsmalnande, spetsiga 
med udd, fasta, ogenomskinliga; blomställning begränsad 
tili stjälkens öfre parti, dess nedre grenar korta, nägot upp- 
