293 
âtriktade, blomsamlingar glesa, blomskaft längre an hos 
hufvudformen; blommor och frukt som hos denna. 
Utbredn.: Sk.— L. Lpm. (Storbacken, Otto Vesterlund). 
Mellanform mellan hufvudarten och subspecies erec- 
tum Huds., skild frân den förra hufvudsakligen genom de 
smala spetsiga bladen och glesare blomställning, frân den 
senare genom längre blad, tätare och rikblommigare inflo- 
rescens och mindre blommor och frukter. Trots mellan- 
ställningen är den mâhânda en typ för sig. Den synes vara 
i det närmaste lika allmân som hufvudformen. 
Äfven denna form uppträder hârig — subpubescens 
Braun — sâ pâ Hassle kyrkogârd i Västergötland (Nils 
Sylvén). 
Subspec. erectum (Huds. som art) Lange: lägväxt. 3— 5 
dm hög, uppstigande; stjälk som hos f. angustifolium, stärkt 
grenad; blad olikformiga, de nedre bredare, smalt omvändt 
äggrundt lancettlika, korta, 1 cm lânga, 3 — 4 mm breda, 
de öfre smalare, längre, omkr. 1,5 cm lânga, 2,5 mm breda. 
afsmalnande mot spetsen, spetsiga med udd, fasta, ogenom- 
skinliga, nâgot glänsande; blomställningen mycket gles, 
redan stjälkens nedre grenar blombärande, blomsamlingar 
nästan kvastlika, deltoidiska, fâblommiga, blomskaft för- 
längda, 5—6 mm lânga, grofva, uppâtriktade; blommor sto- 
ra, 5,5 mm i diam., kronflikar mer lângsamt utdragna i udd; 
frukter stora, omkring 2 mm lânga och lika breda. 
Utbredn. : Sk. Kristiansstad, Nosabyvallen (L. J. Wahl- 
stedt, etc.). — Sm. Ankarsrum (C. Pleijel). — Öl. Borgholm 
(Ernst Nordstrom). — Vg. Mariestad (K. Kronquist). — Og. 
Grebo sn, Orräng (J. F. Odahl). — Srm. T}'nnelsô park 
(Nils Hallsten). — Upl. Knifsta (G. Löfgren). 
Detta är den växt, som i Sverige sedan ett par de- 
eennier gällt som Galium corrudaefolium Vill. Emellertid 
har den alls intet med denna art att skaffa. G. corrudae- 
folium är en växt frân mellersta och södra Frankrikes bergs- 
trakter, i hög grad utmärkt af sina styfva, smala blad med 
ända intill den breda, kraftiga, benhvita medelnerven in- 
