295 
Forma tyrolense Willd. som art) Braun: lâgvâxt, 3— 5 
dm hög, uppstigande, ibland liggande; stjälk gracil, 1,5 mm 
diam.. glänsande ljusgrön, glatt, internodier korta, omkring 
5 dm lânga, nedtill knappt uppsvällda; blad smalt omvändt 
äggrunda, vanl. 12 mm lânga, 3,5 mm breda, rundtrubbiga 
med kort udd, mycket tunna, genomskinliga, med tvdligt 
ädernät, ljust gröna; blommande grenar längs heia stam- 
men. korta, uppâtriktade, blomställning därigenom smal, 
förJängd, blomskaft fina, förlängda, 4 — 5 mm lânga, utspär- 
rade, blomsamlingar rundade, glesa; blommor smä, om- 
kring 2 mm i diameter, nägot gulaktiga 'Aug. Heintze;; 
frukter smä, omkring 1 mm lânga, 1,5 mm i diam. — Blommar 
omkring en mânad senare än hufvudarten. 
Utbredn.: Sk. i stör mängd pä ängar vid Bedinge, en 
mil söder om Skurup (Aug. Heintze, Gösta Jönsson); Lund 
i mängd pä järnvägsbank (Otto R. Holmberg). — Bl. Utt- 
raby (Robert Zachrisson). 
Hit hör Galium Mollugo L. f. congesta Heintze i Bot. 
Not., 1900, p. 279. 
En särdeles lättigenkännlig och vacker form! Vära 
exemplar stämma fullkomligt öfverens med n. 2209 i Ker- 
ner. Flora exsiccata Austro-Hungarica, utdeladt af Braun. 
G. tyrolense W. synes, att döma af dess utbredning 
i Europa, vara en sydlig form af G. Mollugo, hvars nord- 
gräns markeras just af de citerade fyndorterna i Skäne oeh 
Blekinge. I olikhet med hufvudarten. hvars käraste till- 
flvktsort är klöfvervallar och hvars spridning härigenom 
synnerligen gynnats, synes G. tyrolense föredraga okulti- 
verad mark, öppna, soliga ängar och där uppträda i massa. 
Sâ beskrifver ätminstone Braun dess växtsätt i Österrike. 
och hans iakttagelser synas gälla äfven för värt land. Vid 
Berlin förekom den i stör mängd pâ en fuktig äng eller 
snarare gammal gräsvall, men i en form, som i kräftig ut- 
veckling pâminner om hufvudformen af G. elatum Thuill. 
Till slut nâgra ord om hur dessa former af G. Mol- 
lugo forhâlla sig gentemot G. verum L. Hufvudarten och 
