298 
som här samlat sig är det viktigaste partiet av heia loka- 
len. Det är här pâ toppen av raskäglan man tinner huvud- 
elementen av sydbergens intressanta vegetation. Klimatiskt 
sett utmärka sig dessa stän dorter för den stora värme- 
mängd som pä grund av den starka insolationen kommer 
dem tili godo. "Öcksä äro sydbergens växtsamhällen de 
artrikaste^i heia den nordsvenska Vegetationen, och fram- 
för allt utmärka de sig för det stora antalet sydskandina- 
viska arter. Det är ocksä därför föreliggande arbete, som 
iu huvudsakligen är ägnat sistnämnda arters utbredning i 
Norrland, nästan uteslutande behandlar detta slag av ständ- 
orter. Inalles hava i de tili ett antal af 128 undersökta syd- 
bergen, av vilka ett mycket stört antal studerats av förfat- 
tarna själva, anträffats 74 fjällarter och 117 sydskandina- . 
viska. Angäende de förra pävisas, att de vanligare av dem 
ingalunda kunna betraktas som relikter, utan äro normala 
bestândsdelar av floran, i vilken de ingâtt i ungefär samma 
omfattning alltsedan istidens slut. Även de sydskandina- 
viska arternas utbredning är fullkomligt lagbunden, i det 
att t. ex. mänga arter uppträda i fjällomrädets sydberg* 
alltifrän Torne Träsk i norr och till gränsen av Dalarna 
i söder. Vidare har det kunnat pâvisas en god överens- 
stämmelse mellan höjden av gränspassen och antalet syd- 
skandinaviska arter, som leva i de öster om dem belägna 
dalgängarne. 
Ârbetet innehäller vidare en ingâende och ytterst in- 
tressant översikt av den norrländska florans historia, ba- 
serad pä den moderna torvgeologiens nvaste rön och ställd 
i relation till de Geers istidskronologi. 
I anslutning härtill redogöres för de tre invandrings- 
vägar — över gränspassen och längs bottniska kustlandeU 
dels frän söder och dels frän öster — pa vilka ifragava- 
rande floraelement inkommit, och med stöd av utmärkta 
växtgeografiska kartor demonstreras, vilken väg ett antal 
av de viktigaste arterna tagit. 
Efter en mycket instruktiv framställning av de syd- 
skandinaviska lövträdens och buskarnas utbredning i Norr- 
land, övergä författarna tili en redogörelse för vart och ett 
av de 128 undersökta sydbergen, för deras läge, orografiska 
byggnad och sammansättningen av deras flora. För vart 
och ett av dem lämnas listor over de hittills funna arterna 
och namnen pä upptäckarne jämte förteckning pä all före- 
fintlig litteratur, allt ägnat att giva en klar översikt över 
vad tili dato uträttats pä detta bmräde, och en god inblick 
i den metod, som lagts tili grund för arbetet. 
En av verkets allra värdefullaste bestândsdelar är de 
mänga växtgeograflska kartorna, vilka, oavsett de i texten 
inryckta, som en särskild avdelning äro bifogade detsamma. 
De äro tili anlalet 37, framställande utbredningen i Norr- 
land av 28 sydskandinaviska arter jämte 6 arter av andra 
typer, och tydligen utarbetade med den största omsorg- 
I?ör varje k'arta Annes en förteckning över à densamma 
utlagda lokaler, med närmare uppgifter om deras läge. 
