304 
Heribert-Nilsson, N., Die Variabilität der Oeno- 
thera Lamarckiana und das Problem der Mutation. 
— Zeitschr. f. induktiv. Abstamm, u. Vererbungslehre 1912, 
ßd. 8, s. 89-231, t. 3—5, 36 textf. 
Detta arbete synes vara af synnerligen stört värde 
för tolkningen af mutationerna. Sedan 1907 har iörf. expe- 
rimenterat med Oenothera Lamarckiana säväl med utgängs- 
punkt frän tvä odlade exemplar i Skäne som med material 
frän Hugo de Vries. Han anser att denna »art» icke är en 
s. k. elementärart (eller ren linje), utan att den bestär af- 
iiera olika former. Vid hybridisering af dessa följer hvar 
enskild egenskap de mendelska lagarna. 
Förf. anser därför att variabiliteten hos denna art 
icke längre kan betraktas som en företeelse af heit och 
hüllet egen art. Den är icke annorlunda beskaffad än hos 
andra arter. Förklaringen tili mutanternas uppträdande, 
hvilken mutationsteorien ej kunnat gifva, bör sökas i 
samverkan af de ärftliga egenskapsenheterna. Mutationerna 
läta sig otvunget inrangeras i de mendelska klyfningsla- 
garna. Vi ha endast att göra med komplicerade nya kom- 
binationer af redan hos stamarten uppträdande egenskaper. 
Ny litteratur. 
Almquist, S. 1912. Lärobok i botanik för allmänna läro- 
verkens gymnasialklasser. 4:e uppl. omarb. av L. 
Bolin. II, 224 s. 
Alvthin, N. 1912. Bidrag tili kännedomen om Skänes laf- 
flora. II. Söderäsens lafflora. 22 s. — Arkiv f. Bot. 
Bd. 12 N:o 1. 
Aminoff, F. 1912. Svenska skogsträd. 4. Tallen. 32 s., 22 
fig. — Skogsvärdsför. folkskrift. N:o 29. 
Berggren, E. /. 1912. Skogens viktigaste parasitsvampar. 
32 s., 44 fig. — Skogsvärdsfören. folkskr. N:o 30. 
Dahlstedt, H. 1912. Taraxaca scandinavica exsiccata. Fase. 
2. (50 N:r). 
