33 
Nyare undersökningar over växternas 
kölddöd. 
Referat av Ake Akerman. 
Växternas kölddöd och därmed sammanhängande 
fenomen har allt sedan växtfysiologiens första dagar 
varit föremal för ingaende studier. Den litteratur, som 
berör hithörande problem, har ocksa, framför allt under 
de 10 sista aren, vuxit högst betydligt, varför ett sam- 
manfattande référât av densamma torde kunna vara av 
ett visst värde, i synnerhet som de résultat, till vilka 
man pâ detta gëbit för närvarande kommit, kunna bliva 
av stör praktisk betydelse, icke minst för oss svenskar. 
För fullständighetens skull har jag i detta referat 
ansett mig böra utga fran Müller-Thurgaus klassiska 
undersökningar, i samband med vilka jag även redogör 
för ett par arbeten av Molisch och Lidforss, som ocksa 
äro att anse som grundläggande för de modernare upp- 
fattningarna av dessa problem. Därefter kommer jag 
att behandla alla övriga i kronologisk ordning. 
Genom Müller-Thurgaus undersökningar är det 
numera ovederläggligen fastslaget, att dâ en växt eller 
växtdel skadas av frost, beror detta vanligen pâ en is- 
bildning av rent vatten i de skadade vävnadernas in- 
tercellulärer. För att denna isbildning skall komma tili 
stand fordras en ofta ganska kräftig underkylning av 
objektet i fraga, ett förhallande i vilket Müller-Thur- 
gau och Molisch velat se ett växternas skyddsmedel 
mot köld, och som det naturligtvis ocksâ i nagon ringa 
man kan bliva. Ar temperaturen blott tillräckligt lag, 
bildas ju emellertid is, och vid denna intercellulära is- 
bildning extraheras stora vattenmängder ur cellerna. Sa 
fann t. ex. Müller-Thurgau, att hos en potatis, som fatt 
frysa vid — 5° omkr. 80 % av vattnet övergatt till is. Det 
Botaniska Notiser 1918 . 8 
