46 
Förf. ger ät'ven en framställning af blombyggnaden hos 
Crucifer ce och Capparidaceæ samt framlägger nya skäl för 
uppfattningen att hyllet ocksä här bestär af 3 tvätaliga 
kransar, af hvilka den innersta ,(kronan) är dubblerad. Cru- 
cifer- blommans formel blir sâledes S2 -f- 2, C2 2 , A2 -}- 2 2 , 
02, och till detta schema kan äfven Capparidacé-blomman 
hänföras. Betecknar man öfverallt hyllekransarne med P och 
bortser frän dubbleringarna, sä fas säsom grundplan för samt- 
liga tre familjerna formein !P2 — )— 2 — (— 2, A2-J--2, 02 resp. 
P3 — [— 3 — {— 3, A3 3, 03. R esedaceæ anser förf. obetingadt 
höra med tili Rhoeadales-ssrisn. Foderbladen läta här hän- 
föra sig tili tvä olika kransar, och hvad kronan beträffar 
framkastas den hypotesen att den representerar en tretalig 
krans med alla eller tvä af bladen tudelade. Äfven ständarne 
lata möjligen hänföra sig tili 2 — |— 2 eller 3 -|- 3 anlag. Den 
tili utseendet 5-taliga Resedacé-blomman representerar da, 
liksom toppblomman hos Berberis, en öfvergäng mellan det 2- 
och det 3-taliga schemat här ofvan. Heia Rhoeadales- Serien 
framstär pä sä sätt som en ganska homogen grupp. 
Beträffande seriens släktskaper framhälles den nära 
öfverensstämmelsen med vissa Berberidacé-typer, och hvad 
fylogenien angär, visar förf., att Celakovskys äskädning, 
enligt hvilken de polyandriska Rhoeadales vore de äldsta 
typerna, de oligandriska däremot (t. ex. Hypecoum) stärkt 
reducerade former, grundar sig pä oriktiga äldre uppgifter 
och star i sä skarp strid med de faktiska förhallandena, att 
den ej kan upprätthallas. I motsats mot C., som med Pa- 
paver och Capparis säsom utgängspunkter vill härleda Rhoea- 
dales frän Magnoliaceer och Ranunculaceer, anser förf., att 
Rhoeadales utvecklat sig frän typer, som mycket nära öf- 
verensstämma med vissa nu lefvande Berberidaceer ( Podop- 
hyllum Epimedium etc.) samt att den inom vissa grupper 
rädande polyandrien är en pä klyfningar beroende sekundär 
företeelse. 
Förf. framhäller i sin inledning, hurusom mikrotom- 
tekniken i hög grad underlättat hans undersökningar, och 
uttalar den förvissningen, att med hjälp af densamma viktiga 
framsteg stä att vinna öfverallt pä blommorfologiens omräde. 
Janchen, E. Die europäischen Gattungen der 
Farn- und Blütenpflanzen nach dem Wettstein- 
schen System geordnet. 2 Aufl. 60 s. Wien 1912. 
F. Deuticke. — Pris : 2 Mark. 
