rum. Däraf förklaras äfven, livarföre protoplasm an alltid 
tager lättare skada genom en hastig intorkning än ge- 
nom en hastig vattenförlust pa annat sätt. 
Men protoplasmans härdighet i detta liänseende är 
icke oföränderligt densamma. Far algen växa i stark 
fuktighet och svag belysning blir hau ömtäligare för en 
hastig intorkning. Nagra närmare undersökningar öfver 
denna sak har jag icke anställt. Men ett visst skydd 
hör tydligtvis upplagring af stärkelse m. m. inom pro- 
toplasman ästadkomma, emedan vattenhalten inom henne 
därigenom blii* mindre. Huru volymförminskningen och 
därmed omlagringen inom protoplasman blir desto mindre 
för ett visst yttre osmotiskt tryck. ju mera stärkelse, 
som upplagrats inom henne, har jag visât i min förra 
uppsats (Sv. Bot. Tidskr. 1912, p. 571 — 572). . 
Luftalgerna lämpa sig icke för försök att framkalla 
omlagring genom mekaniskt tryck pa protoplasman. 
För sadana försök passa myxofyterna bäst. Det är 
nogsamt bekant. att en omlagring, framkallad genom 
tryck pâ ett plasmodium, värkar dödande. Men det 
förtjänade undersökas. om* icke protoplasman künde 
förblifva vid lif. om samma omlagring skedde mycket 
längsamt. 
Äfven hos högre växter kan protoplasman taga 
skada icke blott genom för stark utan äfven genom för 
liastig omlagring af sina smadelar, som uppstär, da hon 
af nägon anledning för hastigt afgifver eller upptager 
vatten. Alla äro mimera ense om, att växtdelens död 
vid frysning icke beror pâ kölden i och för sig. Proto- 
plasman dör icke af köld, hvarföre det äfven är olämp- 
ligt att tala om »kölddöd». Men om hon icke dödas 
af kölden, utan af en förändring, som framkallas genom 
vattenutdragning ur henne, sä är det tydligen likgiltigt, 
huru denna vattenutdragning ästadkommes. Men en 
försvarare af den modärna uppfattningen vill tydligtvis 
icke erkänna detta af lätt insedda skäl. Jag hade med 
