114 
detta âr blifvit pâ nytt satt under vatten. Jag har sa- 
lunda nödgats inskränka mina studier tili enbart de iakt- 
tagelser och anteckningar, jag gjort föregaende âr. Da 
den följande redogörelsen afser att lemna ett om ocksa 
fragmentariskt bidrag tili var kännedom om växtarter- 
nas spridning och invan dring och jag antager, att det 
kan vara af ett visst intresse att lära känna den Hora, 
som här framträdt, anför jag i kort sammandrag här 
nedan de résultat, som undersökningen gif'vit. 
För värt land föreligga mera genomförda under- 
sökningar öfver vegetationens invandring â jungfrulig 
mark endast beträffande de öar i Hjälmaren, som genom 
de stora sjösänkningarne under âren 1882 och 1886 
kommo* att permanent ligga ofvan vattenytan. Dessa 
af Callmé (1882 — 1886), Grevillius (1892) och Birger 
(1903, 1904) verkställda undersökningar ha i väsentlig 
grad befordrat var kännedom om växtarternas succession 
och sammanslutning tili samhällen samt om dessas för- 
ändring och vidare utveckling. Tack vare dessa i de- 
talj fullföljda iakttagelser, känna vi numera, atminstone 
i väsentliga punkter, lagarne för växternas utbredning 
samt de vägar, pâ hvilka deras invandring sker. Genom 
Raunkiærs undersökningar frân de senare âren (VI, 64, 
ff.) ha derjemte de â Hjälmaröarne suecessivt framkomna 
växtsamhällena vunnit en statistisk behandling särskildt 
med afseende pâ den ökologiska qvaliteten af de lif stor- 
nier, som ingâ i desamma. 
Af stör vikt äro vidare Rostrups redan pâ 1850- 
talet publicerade undersökningar öfver Vegetationen â 
den uttappade Lersöen (Rörsöen) nära Köpenhamn. 
Förhällandena synas här hafva varit i fiera hänseenden 
analoga med de vid Pildammarnas uttorkning rädande. 
Af öfrig literatur, som behandlat spridningsbiologi- 
ska spörsmäl, skall erinras om Resvolls detaljerade 
undersökningar öfver den nya vegetation, som uppspi- 
