117 
mindre, vegetationsfria fläckar, bokstafligen tackte mar- 
ken. Den närmaste tiden efter torrläggningen lago här de 
mer än meterlanga, tjocka och i hvarandra intrasslade My- 
riophyllum- refvorna kors och tvärs a marken. Under vintern 
hade de förlorat flertalet af sina blad, men redan begynt sin 
utveckling för aret genom längdtillväxt af vinterknopp ar- 
ne. 1 ) Rötterna gingo hos Myriophyllum ned tili ett djup af i 
medeltal 1,5 dm. Det största djup, de iakttagits na, var.2 dm. 
Rhizoiderna af Char a nâdde blott 1 j% dm. ned i gyttjan. 2 ) 
Förutom dessa yäxter iakttogos rotstockar af Typha 
latifolia L. och Sparganium sp ., de meterlanga, under- 
jordiska skotten af Polygonum amphibium L. samt egen- 
domliga bönformiga vinterknoppar, tillhörande Potamo- 
geton pectinatus L. 3 ) Anmärkningsvärdt var, att Elodea 
canadensis L. C. Rich., som künde förmodas hafva i 
väsentlig grad bidragit tili sjöarnas igenväxande 4 ), full- 
4 ) Dessa öfvervintringsknoppar (hibernakler) äro särskildt tyd- 
liga hos Myriophyllum verticillatum. der de hafva närmare be- 
skrifvits af Warming (90, fig. 25) och Glück (95, ff. ; figg. 61, 62), men 
de saknas ingalunda, sasom Glück (95) tyckes anse, hos M. spic'a- 
tum. Redan Schenck (I, 92) och Sernander (185) omnämna hos den 
senare arten typiska hibernakler. 
2 ) Yid gräfning i gyttjan anträffades allmänt glänsande 
rubinröda, annelidlika insektlarver, tillhörande fjädermyggor, Chiro- 
nomus. sannolikt Chironomus plumosus L. Ifragavarande larver äro 
af stört biologiskt intresse, emedan deras röda färgämne, hemoglo- 
bin, satter dem i stand att upptaga och magasinera i vättnet löst 
syre, sa att de kunna i slamartad mark vistas pâ betydande djup, 
enligt uppgift ända till 800 meter under vattenytan. 
3 ) Dylika tjocka och stärkelsefyllda, öfvervintrande knopjiar 
uppträda med öfverensstämmande utbildning hos saväl Potamogeton 
pectinatus L. som P. filiformis Pers. Att de i Pildammarnas gyttje- 
lager funna knölarne voro vinterknoppar af P. pectinatus , fann jag 
vid kulturförsök med desamma. Under sommaren växte de nem- 
ligen ut tili typiska P. pectinatus- individ. — De omnämnda 
vinterknopparna finnas afbildade och närmare beskrifna hos Schenck 
(I, 85; taf. I, fig. 1), Raunkiær (I, 80, ff.; hg. 85) och Sernander (196). 
4 ) I Birgers uppsats omnämnes Elodea canadensis (II, 16) blott 
fran Arlöf och Alnarp i Malmötrakten. 
