120 
Den vegetation, som koloniserat ifrägavarande mark, 
visade i ilera hänseenden afvikande, ja nästan främ- 
mande utseende. Sälund a hade växtindividen icke linder 
sommaren hunnit bilda slutna bestand, utan upp- 
trädcle städse heit isoleradt och merenclels pa stora af- 
stând frân hvarandra. En annan frapperande egendom- 
lighet var den yppiga, i nägra fall rent af jättelika ut- 
bildning, som utmärkte växtligheten. Särdeles frodiga voro 
Sinapis arvensis , Ranunculus sceleratus, Anthémis arvensis, 
Solanum nigrum och Chenopodium rubrum. Den senare 
arten uppträdde med individ, som tili följd af stjelkarnas 
rikliga förgrening tackte en markyta af mer än en qva- 
dratmeter. Af Stellaria media och Polygonum aviculare fun- 
nos verkliga jätteindivid. Pâ grand af exempellöst riklig 
förgrening frân de nedliggande stammarna bildade de 
kolossala, kompakta tufvor, hvilka räknade godt och väl 
half annan meter i diameter och Hera decimeter höjde sig 
öfver marken. Rekord et i yppighet slogs emellertid af ett 
stand af Arena sativa, som med sina 5 cm. breda och 
ända tili 55 cm. langa blad erinrade om en Zea Mays. 
Tussilago Far far a , Cirsium- arterna, Pastinaca sativa 
och nägra andra växter uppträdde, sasom varande typiskt 
herariga Örter, endast i form af bladrosetter. Beträffande 
Senecio vulgaris gjordes den iakttagelsen, att exemplaren 
tillhörde tvenne aldersklasser. Dels förefunnos isoleradt 
växande större och gröfre individ, hvilka redan blommat 
och satt frukt, ciels kring dessa i stört antal mindre, 
halfvuxna individ, som uppenbarligen representerade 
plantor, uppkomna genom de förras fruktsättning. Att 
döma efter de yngre plantornas stora talrikliet, hvilken 
nära nog väckte intrycket af en växtlighet i slutet bestand, 
hade denna fruktsättning varit alldeles särskildt riklig. 
Hvad beträffar vegetationens Ursprung, härstam- 
made denna dels frân den forna vattenvegetationen, 
ciels frân lanclfloran â omgifvande kulturmarker. 
