126 
ankras a marken under sjöarnes uttappning, vill jag lemna 
derhän. Att emellertid en sâdan hydrochor spridning 
fôrsiggâtt, torde vara obestridligt. For utbredningen af 
de här anträffade $afo’.r-arterna har denna spridnings- 
modus varit afgörande. Zoochor spridning torde ocksâ 7 
i epi- eller endozoisk form, hafva i nâgra fall förekom- 
mit. Nâgra direkta observationer häröfver eger jag lik- 
väl icke. 1 ) 
Da Pildammarnas torrläggning skett sa sent som 
under senhösten 1911 och pâ vâren 1912, f aller det af 
sig sjelft, att de växter, som pâ olika spridningsvägar 
kunnat frân omgifvande kulturmarker lemna frukter och 
frön till den här under sommaren 1912 uppspirande Horan, 
mäste till största delen hafva varit vinterstândare, 
det vill säga fruktställningar, som, mer eller mindre rika 
pâ frön, qvarstâtt â marken under vintern. Serna nder 
(323, ff.) har gjort en sammanställning af växtformer, som 
i mellersta och södra Sverige iakttagits vara typiska 
vinterstândare. 2 ) I denna förteckning âterfinnas snart 
sagdt alla de arter, som utgjorde Pildammsmarkens vege- 
tation. 3 ) 
Jag har ofvan nämnt, att fiera af de här uppträdande 
växterna, sâsom Chenopodium rubrum , Stellaria media 
och Polygonum aviculare, visade en utomordentlig yppig- 
het och att icke fâ nädde rent af jättelik storlek. An- 
9 Om de spridningsmöjligheter af zoo- och anthropochor 
natur. som stâ i samband med det a Pildammsmarken verkställda 
plöjningsarbetet, lemnas ur räkningen, kunna möjligen följande upp- 
gifter vara af intresse. Pâ den torrlagda marken iakttogos en läng- 
re tid efter vattnets uttappning gräsänder och senare tidvis massor 
af krâk- och fmkfâglar. Under sommaren hade derjemte en kull 
harar invandrat. 
2 ) Se äfven den i literaturförteckningen anförda nppsatsen 
af Heintze. 
3 ) Beträffande olika växtarters spridningsmöjligheter hänyi- 
sas i öfrigt till arbetena af Sernander och Birger (I). 
