137 
pâstâr (siel. 68), att man utan fnllgiltiga skäl »dragit ett 
streck» över Sachs noggranna undersökningar, sa har 
han tydligen glömt hört — ty last har han ju — den 
förintande kritik, som Müller-Thurgau, själf en lärjunge 
av Sachs, i Landtwirtschaftl. Jahrb. 1886 (sid. 508 — 
537), ägnat de ifragavarande experimenten. 
Utrymmet tilläter mig tyvärr ej att inga pa den 
kritiskt negativa sidan av Müller-Thurgaus undersök- 
ningar, däremot vill jag i detta samband erinra om de 
viktigaste positiva resultaten, vartill M — Th. kommit. A 
ena sidan har det genom hans undersökningar füllt exakt 
bevisats, att kölddöden i konkreta fall inträder under 
själva frysandet och det redan vid temp., som icke ligga 
synnerligen langt under 0°. (Phajus t. ex. redan vid 
- 0 °, 6 ). 
A andra sidan har Müller-Thurgau genom ytterst 
noggranna undersökningar, som företagits under de mest 
betryggande försiktighetsmatt, och som sträckt sig till 
ett 60-tal olika objekt, konstaterat, att det ej är möjligt 
genom ett längsamt upptinande rädda frusna växtdelar, 
som skulle ha dött vid ett hastigt upptöande. 
Müller-Thurgaus undersökningar ha sedermiera tili 
alla delar bekräftats av Molisch *), som särskilt med 
hänsyn tili den sista punkten — längs amt resp. hastigt 
upptinandes inhytande pa vitalitetens bevarande — pa 
grundvalen av ett mycket stört antal experiment kommit 
tili den uppfattningen, » dass es in der Hegel für die Er- 
haltung des Lehens gleichgültig ist , oh man rasch oder 
langsam aufthaut.» Molischs uttryck »i regel» later för- 
stä, att det härvidlag även gives undantag. Dessa äro, 
som jag i min föregaende uppsats framhallit, blott tva, 
nämligen vissa fruktsorter samt blad av Agave. Vad 
det första fallet beträffar, som för övrigt konstaterats 
av Müller-Thurgau (i en senare avh. fr. 1894), sa är 
detta falls natur av undantag fran den allmänna regeln 
] ) Untersuchungen über das Erfriern der Pflanzen. Jena 1897. 
