138 
ganska tvivelaktigt. Det visade sig nämligen, att om 
frusna äpplen och päron dades i ljumt vatten eller i vat- 
ten av 0°, sa förefunnos efter upptöandet frostskador, 
vilket icke var fallet hos sad ana frukter, som överförts 
i varm luft av 20° eller i kali luft av 0°. Härav torde 
man endast kunna draga den slutsatsen, att npptöande 
i vatten i detta speciella fall är skadligt, npptöande i 
luft oskadligt, även om det sker hastigt. Det andra 
fallet, som konstaterats av Molisch och rör bladen av 
Agave, utgör mahända ett verkligt undantag frân den 
allmänna regeln, ehuru kontrollundersökningar härvid 
säkerligen vore önskvärda. Aven om sädana skulle ut- 
falla positivt, sa kunde de naturligtvis ej bevisa annat, 
än att vi i Agave-bladen lia ett intressant undantags- 
fall, pâ vilket man absolut icke har rätt att basera nâ- 
gra allmänna slutsatser. 
Det förjänar särskilt framhâllas, att det efter Mo- 
lischs arbete av âr 1897 ej framkommit nâgra under- 
sökningar, som varit âgnade att pâ minsta satt rubba 
den av Müller-Thurgau och Molisch framställda upp- 
fattningen av hithörande frâgor. 
Dèt âterstâr nu att skârskâda de argument, med 
vilka lektor H. söker stödja sin motsatta uppfattning, 
att den liastighet, med vilken upptöandet sker, âr av 
största betydelse för vitalitetens bibehâllande hos en fru- 
sen växtdel. Yid de Sachska undersökningarna behöva 
vi ej uppehâlla oss, dâ dessa redan beriktigats av Mül- 
ler-Thurgau och Molisch. 
Lektor H: s eget bevismaterial utgöres dels av en 
— säger en — iakttagelse gjord pâ brysselkâl dels av 
en del icke närmare specificerade iakttagelser angâende 
»liknande forhâllanden hos mânga andra växter, bade 
buskar och Örter.» Vad brysselkâlen beträffar, sä är det 
möjligt , att här verkligen föreligger ett undantag analogt 
med Agave, ehuru lektor H:s iakttagelse i och för sig 
ej bevisar nagonting härvidlag. Herr H. fann nämligen, 
