140 
den starka isolationen. I andra fall kan skadegörelsen 
pa sydsidan — detta gäller framför allt vintergröna träd 
eller buskar — bero därpa, att dessa under klara ocb 
solvarma vinterdagar uppvärmas sä stärkt, att de över- 
föras i det för köld betydligt känsligare tillständ, vari 
de normalt befinna sig under den varma arstiden 1 ). 
Teoretiskt taget är det naturligtvis ej uteslutet att 
det även i fria naturen kan finnas växter, som förbälla 
sig som Agave, men tillfälligtvis gjorda iakttagelser av 
det slag som lektor H. anför bevisa härvidlag absolut 
ingenting, utan kunna i bästa fall blott äga värde som 
uppslag tili exakta undersökningar i fragan. 
Att det i den s. k. praktikerlitteraturen finnas tal- 
rika uppgifter gâende i samma riktning som lektor Hed- 
lunds nu refererade betvivlar jag ingalunda, men om 
dessa gälla i full utsträckning Müller-Thurgaus ord: 
»dass wir es nicht mit exakten und kritischen Ver- 
suchsanstellern zu thun haben, sondern mit Leuten, die 
denken, auf diese Weise ohne die Gefahr widerlegt zu 
werden, etwas Interessantes mittheilen zu können und 
hierin ein in ihren Augen unschuldiges Vergnügen 
finden». 
Vad lektor Hedlunds uppfattning av själva köld- 
dödsprocessen angâr, sa har jag ingen anledning, att 
här inga pa de tämligen oklara föreställningar, som 
lektor H. härvidlag för till torgs. Dock vill jag fram- 
hälla, att lektor H. begar ett stört misstag, när han 
tror, att det för en växtcell, som förlorar vatten, är 
likgiltigt huru denna vattenutdragning astadkommes. 
Herr H. förbiser härvid, att man vid vattenutdragning 
genom plasmolys alltid maste räkna med möjligheten 
1 ) Denna minskning i motstândskraften mot köld star pätag- 
ligen i samband med vintersockrets regeneration till stärkeise, en 
j>rocess, som enl. vad Müller-Thurgau redan iakttagit kan äga rum 
pa sydsidan hos barrträd vid en tidpunkt, da nordsidans barr ännu 
äro fullkomligt stärkelsefria. 1. c. s 531. 
