170 
växter räknar jag äfven tili vara kalljordsväxter. Jag 
farm, att Cystococcus humicola, som är rätt ömtalig för 
en hastig vattenförlust genom vattnets afdnnstning, äf- 
ven kan dö, da den plötsligt utsättes för en tempera tnr 
af — 18° C., medan den vid en langsam frysning, sasom 
under naturliga förhallanden, kan täla betydligt lägre 
temperatur utan att dö. Men af de tili plötslig frys- 
ning vid — * 18° utsatta algerna dogo icke alla. De som 
lago gruppvis tillsammans förblefvo samtliga oskadda, 
men en stör del af dem som lago ensamma dogo. Kul- 
turen hade strax före försöket varit underkastad under- 
sökning i mikroskopet. Pa det utsedda observations- 
omrädet af densamma hade algerna granskats för att 
se, om de alla utvecklat sig normalt och voro füllt lifs- 
kraftiga. Det är nämligen af största vigt vid ett sädant 
försök att veta, huru just de algindivid, som voro döda 
efter den hastiga frysningen, voro beskaffade dessför- 
innan. Det bör särskildt betonas, att de alla sutto full- 
komligt fast vid det genomskinliga underlaget och künde 
alltsä lätt aterfinnas med hjälp af en medelst kam era 
uppgjord karta öfver omradet. Kär kulturen uttages 
fran mikroskopet kvarhalles alltid vatten i litet större 
mängd, där algerna ligga i grupper, än där de ligga en- 
samma. Häri ligger anledningen tili den iakttagna olik- 
heten mellan de ensamma och de gruppvis liggande 
algindividen efter den hastiga frysningen. I en lik- 
nande kultur af Xanthoria-algen, som kan tâla en be- 
tydligt hastigare intorkning än Cystococcus humicola , dog 
icke en enda af de fritt liggande algindividen vid samma 
hastiga frysning. 
Jag betviflar, att nâgot fumes meddeladt i litera- 
turen om dessa förhallanden hos luftalgerna. Väl finnes 
uppgift om, huru länge t. ex. » Pleurococcus vulgaris » kan 
vara vid lif i intorkadt tillstand under olika yttre för- 
hällanden, men jag har icke kunnat finna nâgot bestämdt 
samband mellan de olika arternas förmaga att uthärda 
