186 
terna och därför uppklistrat dem pa samma ark men 
stallt diagnosen hufvudsakligen efter den verkliga Draba- 
arten att döma af hans I). liirta i Systema Naturæ ed. 
X p. 1127 och Species Plantarum ed. II t. 2 p. 897. 
Det senare stallet anföres här: »D. scapo unifolio, foliis 
subhirsutis, siliculis obliquis pedicellatis. 
Simillima I). incance sed caulis nudus in medio 
folio unico lanceolato. Petala alba, emarginata. Sili- 
culæ magis glabræ et ovatæ, pedunculo siliqua dimidio 
breviore, nec subsessilis.» — 
Karaktären af den hvita färgen har väl Linné dock 
hemtat fran Braya, eftersom Dra&a-exemplaret endast 
har frukter. A den afbildning af orginalexemplaret tili 
D. liirta L., hvilken är bifogad min lilla uppsats n:r 7 i 
band 12 af Ark. f. Bot. (1912) — tili hvilken jag ber 
fä hänvisa för en jämförelse med Turczaninows ofvan 
anförda beskrifning af I). gelida forma a 1 — har jag 
lätit Braya alpina medfölja endast för att bestyrka mitt 
pastäende, att den ena växten ej är en Draba. Utan 
denna Braya a afbildningen hade säkert riktighe.ten 
af detsamma dragits i tvifvel, heist som C. Hartman 
i Anteckningar tili de Skandinaviska växterna i Linnés 
herbarium (Vet. Ak. Handl. för 1853, s. 269) härorn 
yttrat: “ Omnino est I). liirta. u I detta sammanhang vill 
jag anföra ett annat stalle ur samma afhandling. (Vet. 
Ak. Handl. 1849 s. 157 och 158), detta gifvande stöd 
ât mitt antagande, att en förväxling egt rum. C. Hart- 
man uttalar sig här om svarigheterna vid genomgaendet 
och begagnandet af Linnés herbarium, näml., dels att 
lokalen ej alltid är angifven, dels att kanske ett utländskt 
exemplar blifvit inlagdt istället för ett nordiskt samt 
yttrar vidare: »Af mera vigt är den andra olägenheten 
1 En afbildning af de här omnämnda exemplaren af Z). gelida , 
som tillhört Blytt. hoppas jag kunna fâ visa i en ej alltför aflägsen 
framtid. 
