191 
gâ til fots öfver 60 mil, âterkom jag til Upsala om 
hösten, mindre nöjd (skall väl vara »missnöjd») med 
mina fâ och obetydliga uptäkter än med den oange- 
näma berättelsen, att hafva förgäfves gjort mig hopp 
om Medicinæ Adjuncts och Förestandare sysslan vid 
den tilämnade Botaniska Trädgarden i Lund: hvarom 
Herr Archiatern Linné gifvit mig fullkomlig försäkran, 
sasom yedergällning för denna resan, emedan detta sed- 
nare lärde mig nogs amt, hum löften icke äro alltid att 
bygga pâ. En särdeles omständighet, som härrörde af 
mindre förtroende tili egen skickelighet (Montins) hade 
yändt Archiaterns ynnest frän mig til Philosophise 
Magistern, mimera Botanices Professorn Herr Erik Gu- 
staf Liedbeck, som var tilräckligt att betaga mig den 
form enta lyckan, fastän jag hade pâ min sida bade Pro 
Cancellair och heia Consistorium Academicum i Lund. 
Heit annan väg til min fortkomst maste nu pätänkas, 
och fann jag radeligt att aldeles lämna Upsala Aca- 
demie. » 
Sa langt Montin. Som af det anförda framgar, har 
Montins Draba liirta, tyvärr, ingenting att säga oss ut- 
öfyer, hvad vi redan veta förut. 
Till hvilken slutledning skola vi da komma anga- 
ende det Linnéska växtnamnet D. liirta? 
Da Draba liirta sasom andra kollektivarter af kri- 
tiska slägten fordrar en uppdelning i nya arter pâ 
grand af fiera skilda, konstant a karaktärer hos for- 
merai, bör ju den form, som bäst öfverensstämmer 
med bade orginalexemplar och växtbeskrifvning framför 
de andra bära namnet D. liirta. Denna form är, säsom 
jag här sökt visa, »D. gelida Turcz». 
Den högväxta af Linné till D. incana hänförda 
form, som fran denna skiljes bl. an. genom större, 
gräddhvita blommor och (n.) uteslutande stjärnharig- 
het a rotbladen, tillhör otvifvelaktigt D. magellanica Lain., 
en uppfattning, som ej ligger inom ramen af denna 
