246 
ligen hade last och förstatt det arbete, som han rekom- 
menderat och lânat en. »Professor» var L. aldrig i 
förhallandet till sina lärjungar; han var den äldre vän- 
nen, som ingenting hällre ville än hjälpa unga botanister 
med deras studier. 
Nu är han borta. Ingen är oumbärlig, heter det. 
Man kan tvifla pa den saken. För mânga af hans van- 
ner har hans bortgang medfört en saknad, som de aldrig 
känt djupare. Men han har lämnat kvar i vart minne 
en förebild af obetvinglig lust för arbetet och en berg- 
fast tro pa de ideella värdena. Hans hängifvenhet för 
vetenskapen ma blifva ett arf tili lärjungarna 
Han har äfven lämnat ett annat arf — och jag kan 
tili sist icke underlâta att här framhäfva det. Det gäller 
hans stora I^Twsodlingar. Det tillkommer botaniska 
institutionen att ga i författning om, att ett fortsatt 
vetenskapligt arbete med dessa bedrifves. Själf fram- 
höll han en gang önskvärdheten af. att genetiska under- 
sökningar läggas i händerna pâ en institution, sa att 
de kunna »fortgâ i oafbruten kontinuitet längt utöfver 
den fran biologisk synpunkt efemära tidrymd, som be- 
tecknas af en enskild människas lif». Huruvida han 
üräffat nâgra dispositioner i detta afseende, är icke 
bekant. 
Bengt Lidforss är ej mer, men minnet af hans 
andes rikedom skall lefva bland oss. Vi yngre Lunda- 
botanister tacka honom af hjärtat för allt, hvad han lärt 
oss bade som botanist och människa. 
Robert Larsson. 
Döde. 1913. Den 24 juli bryologen Johann Breidel 
i Graz. — D. 30 apr. prof. William Morris Fontaine i 
Charlottenville, Va., 78 âr. — Rektor Julien Godfrin i 
Nancy. — D. 6 sept, regeringsrâdet dr. Johannes Lütke- 
müller i Baden vid Wien. — Rektor Ch. Menier i Nantes. 
— D. 26 sept, pomologen Alexandra Smirnoff i Helsing- 
fors, född 1838. 
