287 
iippgifter behöfva ytterligare styrkars genom undersökning 
at' ett mera omfattande material at GV?77//rt-blommor. 
Att pauperism gör sig gä] lande i blommorna, i 
sainma man som en växtform närmar sig gränsen för 
sitt utbredningsomrâde, är för fiera växter bekant. Den 
stegrade freqvensen af 4-taliga Cfl/7//rt-blommor i Härje- 
dalen torde med säkerhet kunna sättas i samband med 
detta förhallande. Om dock de mera gynnsamma kli- 
matiska betingelser. som râda a sydligare växplatser, 
leda tili fullständigt undertryckande af Cß/^fl-blommors 
4-tal. sasom de Vries’ och Baurs iakttagelser antyda, 
torde som nämndt tarfva en närmare utredning. 
En tydlig parallell tili de beskrifna variationsför- 
hâllandena i Caltli a-blomm an synes föreligga hos Ranun- 
culus bulbosus L. Under det att de Vries 1 f unnit 
Variationen i kronbladens antal représentera en half Gal- 
TON-kurva med endast plus-, men inga minusvariationer, 
hafva nagra af mig verkställda räkningar visât, att äf- 
ven 4-tal nagon gang anträffas i kronan hos Ranuncu- 
lus bulbosus . sä att variationskurvan blir af samma typ 
som Caltha- blommans. Bäkningarna, som utförts â in- 
divid i Malmötrakten, visa, tabellariskt samman st allda, 
följande variation. 
Kronblad : 
4 
5 
6 
7 8 
9 
10 11 
I ( 2 % 1912): 
— 
28 
4 
1 — 
— 
— — 
II ( 22 /s 1912): 
— 
57 
6 
— — 
— 
— — 
Freqvens: 
III (‘/s 1912): 
— 
115 
8 
2 3 
2 
— — 
IV ( 22 / 5 1913): 
1 
100 
7 
1 
— 
— — 
V ( 2<t /c, 1913): 
— 
90 
3 
— — 
— 
1 
1 
390 
GO 
CN 
4 3 
2 
— 1 
1 de Vries. H. Ueber halbe Galton-Curven als Zeichen discon- 
tinuirlieher Variation. (Berichte der deutschen botanischen Gesell- 
schaft. Band XII. Berlin 1894. p. 197.) — de Vries. H. Over 
halve Galton-Curven als teeken van discontinue variatie. (Botanisch 
Jaarboek. uitgegeven door het kruidkundig genootschap Dodonaea 
te Gent. Zevende jaargang. Gent 1895. p. 74.) 
