9 
annat stalle uteffcer sin längd. Säsom förut är f'ram- 
hället, äro nämligen cle fern kanalformade rummen i 
sprötet pä gränsen tili den fertila delen af fruktrum- 
men mycket smala, och förbindelsen mellan kastske- 
nan och centralpelaren därföre kraftigare. Men det 
finnes ännu en omständighet, som gör, att denna 
förbindelse är mycket kräftig vid sprötets bas, medan 
den är heit obetydlig där of’van. 
När kastskenans stereom torkar, inträder icke 
blott en sträfvan hos utsidan att sammandraga sig 
pä längden, utan äfven insidan sammandrager sig, 
eburu pä tvären. Kastskenan är därföre i uttorkadt 
tillständ pä sin insida nägot litet urbälkad. Denna 
sammandragning pä tvären försiggär ännu, medan kast- 
skenan kvarhälles vid centralpelaren, och torde hafva 
tili följd, att hon i nägon- män frigöres frän skilje- 
väggarne i sprötet utefter heia sin längd med undan- 
tag af den öfre smalare delen samt nederst, där ste- 
reomet är utbildadt mera pä tjockleken. Samman- 
dragningen pä bredden gör sig därföre mindre märk- 
bar vid kastskenans ändar än mellan dessa. Försöker 
man att försiktigt lösgöra kastskenans ena ända frän 
centralpelaren, sedan sprötet torkat, skall man finna, 
att kastskenan sä obetydligt sammanhänger med cen- 
tralpelaren, att hennes sammanböjning ej däraf märk- 
bart hindras. Man kan därföre säga, att det är vid 
sina ändpunkter kastskenan fasthälles vid centralpela- 
ren, dä spänningen i hennes stereom är som störst. 
Och först när denna spänning blifvit tillräckligt stör 
för att lösgöra nägon af kastskenans ändar frän cen- 
tralpelaren, inträder den plötsliga bägböjning af kast- 
skenan, som under normala förhällanden har f'röets 
utkastning frän växten med eller utan ätföljande frukt- 
vägg tili följd. Af hvilken stör betydelse de kanal- 
formade fruktrummen i sprötet äro för uppspringnings- 
mekanismen, framstär härmed tillräckligt tydligt. 
Ar frukten icke füllt utbildad, dä den utsättes 
