20 
viel ett uppspringningssätt som kos G. pusillum-typen , 
alt kastskenan atfüljde rummet och ej ens lossnade 
vid den allt för sakta stöten mot marken. En lät- 
tare lösbrytning af rummet fran kastskenan är den 
naturliga följden, da kastskenans nedre ända kildar 
viukel med det plan i hvilkét rummet rör sig. I 
samma riktning verkar äfven den anordningen, att 
rummet medelst ett utskott är fast vid kastskenans 
nedre ända. Ju längre den häfstangsarm är, pa kvil- 
kens ena ända en gifven kraft verkar böjande, desto 
större blifver effekten i den motsatta ändan. 
Med G. favosum synes enligt beskrifning G. 
trilophum Boiss. tili fruktens byggnad nära öfverens- 
stämma. 
Bland de typer, för hvilka bittills redogjorts, 
torde G. favosum-typen vara den, med hvilken fruk- 
tens Organisation kos G. bohemicum L. i morfologiskt 
hänseende närmast öfverensstämmer. I biologiskt hän- 
seende däremot är G. bohemicum- typen langt skild 
frän densamma ock är närmast att jämföra med G. 
pratense- typen. Liksom kos denna utkastas fröna ur 
rummen vid kastskenornas plötsliga sammanböjniug, 
men anordningen för utslungningen är en heit annan. 
Dâ G. boliemicum bland de skandinaviska Geranium- 
arterna i biologiskt hänseende är den egendomligaste, 
pa samma gang den äfven i systematiskt hänseende 
är fristaende bland dem, skall kär en närmare redo- 
görelse lemnas för denna art. 
Blommorna äro säsom kos de smablommiga ett- 
äriga arterna utbildade för autogami, ehuru de äro 
större än kos den med proterandriska blommor försedda 
G. pyrenaicum. Redan innan blomman öppnat sig, 
ock kronbladen ännu icke nä öfver foderbladens spet- 
sar, börja stiftets fern grenar att ätskiljas. Standarne 
äro kärvid i sin öfre del stärkt utatböjda. När sä 
blomman är nära füllt öppen, ock stiftgrenarne blif- 
vit horizontelt utspärrade, rata standarne pa sig, hvari- 
