26 
epizoisk väg kunna bortföras en längre sträcka, an 
ett glänsande glatt frö af samma storlek. 
Da färgförändringen hos fruktväggen sälunda icke 
med nödvändighet inverkar pâ fröets yttre utseende, 
künde man ja vara benagen att tro, att fröet under 
den länga tid, det förvarades i det svarta fruktrum- 
met, skulle undergâ nägra inre fysiologiska föränd- 
ringar, kvarigenom det blefve grobart. Sa är emel- 
lertid icke fallet. 
Den 15 Oktober 1901 uttogos ur tvänne fruk- 
ter, som nyss blifvit svarta och kvilkas rum ännu ej 
märkbart skilt sig frân centralpelaren, atta saftiga 
frön, hvilka omedelbart utsäddes i kruka och insattes 
i varmhus med en temperatur af omkring + 19° C. 
Under soliga dagar var temperaturen naturligtvis högre. 
Den 24 Oktober bade tre groddplantor uppkommit och 
under de tvä följande dagarne hade de öfriga fern 
äfven uppkommit öfver jordytan. Alla âtta utsâdda 
fröna hade alltsâ grott temligen samtidigt och upp- 
kommit inom loppet af 1 1 dagar. Torra frön, som 
samtidigt insamlats frân kapslar med utspärrade rum, 
och som behandlats fullkomligt pâ samma satt, hafva 
trots jämn fugtighet och temligen hög temperatur ännu 
icke grott, när detta tryckes. 
Fröna äro sâlunda grobara, redan dâ de skiljas 
frân fröfästet, och gro lättare an de torra, dâ vatten- 
upptagning för svällning ej behöfver ifrâgakomma. 
Vid groningen skall nämligen det torra fröet âter 
upptaga den vattenmängd, som det afgifvit, innan det 
utkastades. Och för en sâdan vattenupptagning utgör 
det en gâng intorkade fröskalet ett stort hinder. Alm- 
qvist har ocksâ funnit (IV: 84), att groningen af torra 
frön lyckats battre, i fall fröskalet afskafves sâ mycket, 
att det gröna embryot framskymtar. Man skulle af 
allt detta tycka, att det vore fördelaktigare, om fruk- 
ten utbildats pâ sâdant satt att fröna utsläpptes, me- 
dan de âro saftiga för att gro genast. Ett saftigt 
