36 
af augusti. Senare pa aret inträdde ingen groning. 
Torra frön, som sâddes pâ kali jord omedelbart ef'ter, 
sedan de skördats i borjan af September, grodde icke 
under hösten, ehuru jordeu var ihällande fuk-fcig. Sam- 
tidigt utsadda frön af G. favosum och G. molle , skör- 
dade under sommarens lopp, grodde icke heller. Men 
efter frön af G. carolinianum, viscidulum , disscctum, 
pyrenaicum , pus ilium, lucidum och Robertianum , sâdda 
äfvenledes vid samma tid, hade groddplantor inom 
14 dagar uppkommit ( 22 |j). 
Pa ett stalle i trädgarden, dar under sommaren 
1900 nâgra yppiga plantor af G. bohemicum statt och 
utkastat frön i mängd, uppkom följande âr pâ för- 
sommaren en enda planta. Hufvudmassan af fröna 
förblef hvilande. I augusti däremot, da väderleken 
blef fuktigare, inträdde en allmän groning af de nu 
omkring ärsgamla fröna 1 ). I början af September 
künde pâ platsen groddplantorna räknas i hundratal, 
och marken var pâ den fläck, dar G. bohemicum stâtt 
föregäende âr, rent af alldeles tackt af dem. Det 
bör särskildt framhällas, att jorden var synnerligen 
lucker och bördig tili följd af riklig gödsling nästan 
hvarje âr. 
Annorlunda ställer sig saken i vilda naturen, där 
ingen dylik jord finnes. Enligt Almqvist försvinner 
G. bohemicum frân en plats, ”dâ marken är utsugen 
och ej längre är naken’’ (VI: 85). ”Nägot enda frö 
gror samma . sommar det utkastats eller den päföljande. 
De allra fiesta bli liggande utan lifstecken” (VI: 82). 
’’Dä marken täcks med tjockt sammanhängande växt- 
täcke, träffar man väl nästan aldrig en grodd” (VI: 
84). Huru mânga är fröna kunna ligga utan att för- 
lora grobarheten, • är ej ännu kändt, men väl bekant 
är, att pâ en afbränd plats G. bohemicum kan upp- 
träda i stör ymnighet samma är, afbränningen skett. 
') Af den pâ varen uppkomna plan tan hade under sommarens 
lopp alla mogna frukter insamlats. 
