41 
Galeopsis carthusianorum (Briquet) *), 
ett genmäle af L. M. Neuman. 
Den, som aldrig sä litet känner till floristikens 
historia, vet forvisso, att hvad den ene botanisten 
ansett som art, har den andre degraderat till varietet, 
det, som en tid ansâgs som form, upphöjdes under 
ett annat skede till art, o. s. v. Sa har det alltid 
varit, och sa mäste det fürbli, sä länge den systema- 
tiska värdesättningen är beroende af öga och subjektiv 
uppfattning. Författaren till en flora mäste därför, 
för sa vidt han följt sitt öga och sin uppfattning, 
stöta här och dar emot andras uppfattning Jag är 
därför beredd pä kritik och än mer, jag är tacksam 
för sadan, da den framträder med sakkunskap samt 
”sine ira et studio”, sâsom fallet är med Docent Mur- 
becks uppsats i denna tidskrifts sista häfte för det 
gangna aret. Pa dylik kritik maste ju vart lands 
floristik vinna. 
Till âsikten, att min G. carthusianorum (Briquet) 
icke är, sâsom Mbk antager, en heit tillfällig dvärg- 
form af Gr. tetraliit , utan har högre systematiskt värde, 
kom jag redan första gangen (1896), jag sag den i 
Smäland. Den växer dar i stora massor pâ âkrarna i 
sällskap med G. ladanum , hvilken den habituelt mycket 
liknar. Den förhöll sig pa samma satt aren 1898 
och 1901, da jag besökte samma tiakt. En typ, som 
är ifran är häller sig konstant i ett mycket stört in- 
dividantal, är annat än en tillfällig ”lusus”, det ansäg 
jag mig a priori kunna antaga. ' Sâsom ett historiskt 
stöd — dock icke bevis — för denna uppfattnings 
riktighet kan ju anföras, att denna typ frän 1849 — 
1879 i värt land ansâgs som art och frân 1879 — 
1901 sâsom underart. Att jag uppförde den som art, 
berodde dels därpä, att de kännetecken, hvarigenom 
*) Genom korrekturfei star det i floran "Briquet” i stallet 
for "(Briquet)”. 
Bot. Not. 1902. 
