42 
den skiljer sig frân G. tetrahit, äro inom defcta släkte 
sä fundamental, att det ena (ledgängarnas storlekj 
utgör sektionskaraktär, de audra (sfcjälkens behäring 
och kronpipens längd) utgöra artkaraktärer, dels darpä, 
att vär tid ej har sä stora fordringar pä differens 
mellan arterna. I fräga om behäringen beder jag fa 
anföra, att den i Üoran sälunda karaktäriseras : '"’stam- 
led med täta, mjuka ullhär och glesa, utstäende, 
styfva här”, hvilket senare Mbk mähända förbisett, 
da han (pag. 281) skrifver: "De trikom, sotn kläda 
de tvä öfriga sidorna hafva af Neuman likaledes be- 
traktats säsom ullhär, men äro i siälfva verket borst- 
lika 71 . 
G. carthusianorum är icke x ) en för vär flora ny 
art, utan çtt nytt namn för den art, som Fries och 
Hartman kallade G. pubescens Bess. Att jag behöfde 
ett nytt namn, är ju klart, da jag, säsom framgär at 
floran, visste, att den var nägot anuat än G. pube- 
scens Bess. Jag sökte dâ i den mig tillgängliga litte- 
raturen efter ett adæquat namn för denna typ och 
tyckte mig Anna ett sâdant i Briquets G. pub. var. 
carthusianorum , som skiljes frân var. genuina (monogr. 
pag. 281) pä följaude satt: folia angnstiora, apice 
longe acuminata, basi cuneiformia et in petiolum ex- 
tenuata, serratura cum magnitudine folii aliquot va- 
rians”. Jag hade funnit hvad jag sökte, ett namn, 
passande för en Galeopsis med tetrahit- blad, men stjäl- 
kens behäring, reducerade ledgängar och kronpipens 
längd säsom G. pubescens genuina. Att jag begagnat 
detta namn, har säledes alls icke, säsom Mbk antager, 
berott pä Briquets uppgift, att G. pub. genuina före- 
kommer i Sverige och var earth, i Norge. Jag be- 
klagar blott, att mina försök att komma i korrespon- 
dens med Dr. Briquet liksom att fâ se flans original- 
1 Därför har jàg i floran blott upptagit de provinser, frân 
hvilka jag själf sett den. Hartmans lokaler voro ju förut kända. 
Lokalen i Skane är sandiga akrar mellan Skifvarp och Hörte. 
