all upplösa 3 delar kloralhydrat i 4 delar vatten. 
Läggas torkade atitkerer i denna lösning, svälla alla 
celler med innehâll snart upp. Detta gäller äfven lör 
de potenta pollenkornen, de impotenta förblifva hoj)- 
skrumpna. Kloralhydratet värkar emellertid icke al- 
lenast svällande utan äfven stärkt lösande pa pollen- 
kornens innehäll. ocli svälluingen är ofta sa energisk, 
att innehallet del vis tränger ut ur groddporerna. Till 
följd häraf sammandrager sig väggen hos de befrukt- 
ningsdugliga frömjölskornen snart, sä att kornens stor- 
lek minskas, ock eftersoin plasmat dessutom upplöses, 
blir det mycket snai’t ganska svärt att skilja raellan 
de goda och de dâliga körnen. Ett med kloralhydrat 
förfärdigadt pollenpreparat är därför vanligen endast en 
mycket kort tid användbart. 
Hällbara préparât erhâllas däremot om svällningen 
företages med mjölksyra. Mjölksyran användes nagot 
utspädd med vatten (5 volymdelar syra, 2 delar vat- 
ten). Preparatet astadkommes pa följande sätt. Stan- 
darknapparna läggas i ett par droppar mjölksyra pa. 
objektglaset, ett täckglas palägges, och preparatet upp- 
hettas medelst en brinnande tändsticka tills kokning 
inträder, da upphettningen genast afbrytes. Som dâ- 
liga pollenkorn ofta till stör del stanna kvar i stan- 
darknappen, är man ofta nödsakad att medelst en 
spetsig pincett eller ett par preparernâlar fint sönder- 
dela de af syran uppmjukade anthererna. Har upp- 
hettningen skett försiktigt hafva alla frömjölskorn med 
plasmainnehall svällt upp och erhallit sin naturliga 
form och storlek, som sedan bibehâlles, under det att 
de tomma körnen förblifva hopskrumpna och sma. Har 
upphettningen varit för stark kan plasmat svälla sä 
mycket att en del tränger ut ur groddporerna. Detta 
bör naturligtvis undvikas, men en allmän regel för 
uppvärmningens längd later ej uppställa sig, eftersom 
olika arters pollenkorn härutinnan förhalla sig olika. 
