84 
arbete pâ, att i Ehrharts skrifter efterleta en even- 
tual originaluppgift angäende förekomsten af Eqai- 
setum maximum i Skâne. Det liar emellertid tills vi- 
dare ej lyckats. Sâ inycket tror jag mig emellertid 
lia funnit. att ban under sina resor i Sverige ej be- 
sökt Hven ocli att darf or bans uppgift, om den hän- 
för sig till eu iakttagelse af bonom själf och är rik- 
tig. maste bänföras till nâgon annan lokal, väl som 
Lilja förmodar i ”de södra skogsbyggderna”. 
Emellertid synes det mig anmärkningsvärdt att 
ban själf i YII:de haftet af sina ^Beiträge” (1792) i 
uppsatsen '’Index Plantarum cryptogamarum Linn., quas 
in Locis earum natalibus collegit & exsiccavit Frideri- 
cus Ehrbart” upptager den af bonom själf beskrifna 
E. tehnateja (= E. maximum Lam.) endast frân Han- 
nover. Atskilliga svenska Equisetum-fynd nämnas 
dar ocb man kan ju antaga, att en sä nordlig före- 
komst skulle väckt det intresse, att detsamma fätt 
ingâ i bans herbarium ocb i listan öfver detsamma. 
En annan uppgift om arten, bvilken möjligen 
Wahlenberg själf kombinerat med den frân Retziüs 
liärstammande, är Leckes 2 ) 1744 lämnade om en ”Equi- 
setum nudum lævius nostras. Baj. syn. 131, hist, 
supl. 103”, som : ’växer i Foblahagen vid Simontorp’ 
i Skâne. Hvad anledning Wablenberg bar baft, att 
anföra denna uppgift under E. maximum är svärt att 
veta, säkert är emellertid att Rajus’ egen figur icke 
hänför sig tili denna art utan väl snarast till E. li- 
mosum. 
Erinras bör emellertid att trakten kring det ovan- 
nämnda Simontorp — otvifvelaktigt den stora inom 
Blentarps socken belägna gärden — beit säkert er- 
bjudit särdeles lämpliga stândorter för E. maximum. 
Af ofvanstäende framgär. att de äldre uppgifterna 
’) Fl. Suecioa sid. 1084. 
2 I Förteckning öfver de raraste växter i Skâne. K. Vet. Akad. 
Handl. V (1744!. sid. 284. 
