99 
garden. Om och huru längt de förekomma vester 
om Djupadal, âterstâr ännu att undersöka. Ymnigast 
bland dessa äro H. externum, som hittills ej är träf- 
fad utom Blekiuge, den nyligen urskilda arten h. 
Svanlundii samt H. saxifragum , hvilka samtliga upp- 
träda icke blott i mänga former utan ock i stört in- 
dividantal. 
Pafallande är den fattigdom, som rader pa for- 
mer af Silvaticif ormia , hvilka hufvudsakligen före- 
komma i stenbunden löfskogsmark och endast hafva 
anträffats tili ringa antal. Deremot finnas Vulgati- 
formia i vida större mängd och fiera af dem äfven i 
stört individantal. Vanligen välja dessa öppna och 
gräsrika lokaler. Ymnigast är II. *vulgatum men rätt 
allmänt förekomma äfven 11. * vulgatij orme och H. 
* pinnatißdum, hvilka bäda dock föredraga mera be- 
skuggade ständorter. Lika allmän som II. *vulgatum 
är nästan H. * er uentij olium , hvilken trifves bade pa sol- 
öppna och skuggiga lokaler, men fordrar torrare, sand- 
blandad mark och stundom växer pa berg. Säsom 
rätt ofta förekommande ma nämnas H. *cæsium , som 
har tili Standort skogsbackar och klippor, och H. ccesio- 
murorum , hvilken väljer samma lokaler som Silvatici- 
formia. Pa rätt mänga ställen växer ock H. nnfrnc- 
tum *LübecJcii r som träffas pa lundbackar. 
Af Rigida auträffas ej sâ fâ former, hvilkas ständ- 
orter äro af ganska olikartad beskaffenhei. Ymnigast 
är H. rigiduni *acrifolium , som mest trifves pa sten- 
bunden skogsmark. Rätt talrikt förekommer H. rigi- 
dum * obatrescens , hvilken är anträffad bade pa kala 
backar och skogsmark samt pa torfjord. 
H. umbellatum , som är en af de allmännaste hiera- 
cier, växer pa mycket olika beskafiade ständorter men 0 
föredrager mest stenbunden skogsmark och backar. 
Som Blekinge utgör en mot söder sluttande del 
af det smaländska höglandet och i mycket tili natur- 
förhällanden öfverensstämmer med grannprovinsen Smä- 
