ässimilerande celler genom en mer eller mindre full- 
ständig förlust af plasmainnehället i förening med en 
fortsatt tillväxt och upptagande af vatten förvandlas 
i vattenuppsamlande celler. Den primära vattenväf- 
naden är vanligen hypodermoidal; endast hos Aegice- 
ras majas och Scolopia sp. är mähända den inre vat- 
tenväfnaden primär. Atskilliga hithörande växter, sä- 
som Rhizophora- arterna, Ceriops Cando/leana (?), Avicen- 
nia nitida och Acanthus ilicifolius, hafva uteslutande 
hypodermoidal vatten välnad, och när, säsom hos arterna 
af förstnämnda slägte, de äldre bladen blif'va företrä- 
desvis vattenuppsamlande, beror detta uteslutande pä 
en utomordentlig förlängning af den hypodermoidala 
vattenväfnadens celler. I bladen af Carapa obovata 
och Scyphiphora caryophyllacea , hvilka bäda arter jag 
hänfört tili samma typ som de nyss anförda, finnes 
ett väl utbildadt hypoderma endast i den öfre sidan, 
men bestär der af tvänne skikt. Da endast det un- 
dre skiktets celler i de äldre, vattenuppsamlande bla- 
den förlänga sig, öfvergä slutligen äfven celler na i 
den öfversta radens palissadparenchym tili vattenceller, 
hvarigenom dessa växter bilda öfvergängen tili andra 
typen. Denna typ utmärker sig äfven genom en 
hypodermoidal vattenväfnad, hvars celler emellertid 
ej undergä nägon förändring i de äldre bladen. Där- 
för apteras ocksä nägon del af svampparenchymet tili 
vattenväfnad, hvarvid än, säsom hos Bruguiera gym- 
norhiza, de 3 — 4 mellersta skikten af denna väfnad 
ombildas tili en vattenreservoir, än, säsom hos Br. 
eriopetala, de 3 — 4 öfversta, närmast in tili palissadväf- 
nadens gränsande skikten, eller ock begränsade, af fiera 
cellrader bestäende ända tili den undre epidermis sig 
sträckande partier af svampparenchymet, säsom hos 
Br. caryophylloides, för samma ändamal förändras. 
Äfven hos den tili samma typ hörande Aegiceras ma- 
jus inträda af samma anledning förändringar i svamp- 
parenchymets organisation, men här omvexla skikt af 
